В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 14.07.2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002182 по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 14.07.2019 року, о 00 год. 10 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Ореl», моделі «Vectra В» д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 , рухаючись в місті Ужгород по вулиці Другетів, в напрямку вул. Шумна, навпроти автомийки РrоСаr, що по вул. Шумна, 1, проявив неуважність, діючи необережно зі злочинною самовпевненістю, грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, маючи технічну можливість об`єктивно оцінити дорожні умови та обстановку, розпочав маневр повороту ліворуч, який мав діяти у відповідності до п.10.1 Правил дорожнього руху України, не переконавшись у безпечності даного маневру в момент, коли водій мопеду марки «Viper», д.н.з. НОМЕР_2 , який мав діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, вже не мав технічної можливості зупинити свій транспортний засіб в момент виникнення небезпеки для його руху, в наслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, тобто:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Причиною настання ДТП є дії водія автомобіля марки «Ореl», моделі «Vectra В» д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 , який всупереч пункту 10.1 Правил дорожнього руху, розпочав маневр повороту ліворуч не переконавшись у безпечності даного маневру в момент, коли водій мопеду марки «Viper», д.н.з. НОМЕР_2 вже не мав технічної можливості зупинити свій транспортний засіб в момент виникнення небезпеки для руху.

Внаслідок вказаного дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 , згідно висновку експерта №243 від 30.08.2019 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден на шкірних покривах правої гомілки в верхній третині і середній третині по передній поверхні; лівої гомілки в середній третині на нижній третині по передній поверхні. Ділянки здирання на шкірних покривах лівого передпліччя в верхній, середній третині по передній поверхні; рубців на шкірних покривах тім`яної ділянки зліва. Згідно даних медичної документації, заповненої на його ім`я, у нього виявлено: «Закритий уламковий перелом середньої нижньої третини обох кісток. Лівої гомілки зі зміщенням. Закритий перелом дистального мета епіфізу правої променевої кістки без зміщення. Забійні рани голови. Множинні садна верхніх та нижніх кінцівок.» виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих предметів або ударянням об такі під час ДТП. Дані тілесні ушкодження вкладаються в час події яка мала місце 14.07.2019 року і потягли за собою розлад здоров`я на строк більше 21 дня і по цій ознаці згідно п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та щиро розкаявся. При призначенні покарання просив суворо не карати.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, а також обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є раніше не судимим, на обліку психоневрологічного диспансеру та у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вирішуючи розмір штрафу суд виходить з наступного.

Санкція частини 1 статті 286 КК України в редакції на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбачала покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Законом України № 2617-VІІІ від 22.11.2018 (чинним з 01.07.2020) унесено зміни до частини 1 статті 286 КК України, згідно з якими в абзаці другому частини першої слова "від двохсот до п`ятисот" замінено словами "від трьох тисяч до п`яти тисяч", а слова "або без такого" виключено.

Згідно з частиною 2 статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з частиною 2 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Оскільки редакція частини 1 статті 286 КК України, чинна з 01.07.2020, передбачає більш суворе покарання, аніж попередня, до вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, підлягає застосуванню частина 1 статті 286 КК України в редакції, чинній на час його вчинення, у зв`язку з чим суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому попередньою редакцією частини 1 статті 286 КК України, і не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, без позбавленням права керування транспортними засобами.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:

- транспортний засіб марки «Ореl», модель «Vectra B», д.н.з Словацької Республіки НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_3 , який зберігається на спеціальному майданчику Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_4 , яке упаковано до паперового конверту білого кольору, яке зберігається в камері речових доказів при Ужгородському ВП- повернути власнику або іншій уповноваженій на те особі.
- мопед марки «Viper» д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на спеціальному майданчику Ужгородського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області повернути власнику або іншій уповноваженій на те особі.
- передня фара від мопеда марки «Viper» д.н.з. НОМЕР_2 , яка упакована до спец. Пакету Нац. Поліції України № ЕХР 0426039, яка знаходиться на зберіганні в камері речових доказів при Ужгородському ВП - повернути власнику або іншій уповноваженій на те особі.
- DVD+R диск на якому містяться відеозапис з камери зовнішнього відео спостереження, що розміщена на приміщенні авто мийки по вул. Шумна, 1 м. Ужгород залишити при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення інженерно-транспортної експертизи №10/280 від 21.08.2019 року у розмірі 785,05 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень; інженерно-транспортної експертизи №10/281 від 22.08.2019 року у розмірі 785,05 (сімсот вісімдесят п`ять); інженерно-транспортної експертизи №10/282 від 22.08.2019 року у розмірі 785,05 (сімсот вісімдесят п`ять); автотехнічної експертизи №10/322 від 29.08.2019 року у розмірі 785,05 (сімсот вісімдесят п`ять).

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1