Справа № 134/568/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2021 року Крижопільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Крижопіль матеріали кримінального провадження № 0000057 , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Крижопіль Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, не одруженого, працюючого ПП «Фортеця гора» на посаді охоронника , маючи на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі, переслідуючи мету допомогти своєму знайомому ОСОБА_6 уникнути відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі « КУпАП), 06.02.2021близько 2 години ночі на автомобільній дорозі сполученням «Крижопіль-Ямпіль», де ОСОБА_6 був зупинений працівниками поліції, перебуваючи біля його автомобіля, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі - поліцейському сектору реагування патрульної поліції №2 відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 за не притягнення його до адміністративної відповідальності, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старший сержант поліції ОСОБА_7 спільно із інспектором сектору реагування патрульної поліції Відділення поліції №1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , які згідно з п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, та посади яких згідно з п. 3 ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну службу» відносяться до посад категорії «В», відповідно до графіку чергувань затвердженого начальником Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області майором поліції ОСОБА_9 в період часу із 08 год. 30 хв. 05.02.2021 по 08.02.2021, перебували на чергуванні в складі групи реагування патрульної поліції. Під час чергування 06.02.2021 близько 2 години наряд групи реагування патрульної поліції перебував на автодорозі Т-02-02 сполученням між смт. Крижопіль та м. Ямпіль, на відрізку по напрямку руху від смт.Крижопіль до с. Городківка Тульчинського району Вінницької області, де у зв`язку із порушенням правил безпеки дорожнього руху, а саме водій не був пристебнутий ременем безпеки, було зупинено автомобіль ВАЗ-2105 д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , що рухався із пасажиром ОСОБА_4 . При зупинці транспортного засобу водієві запропоновано надати до огляду документи про право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль та представитись. Однак він почав відмовлятися називати своє ім`я та просив нічого не перевіряти та відпустити. В подальшому водій все ж таки представився, назвавшись ОСОБА_6 . Однак документи не надавав та пояснив, що їх у нього немає, так як водійського посвідчення його позбавили через правопорушення вчинене ст. 130 КУпАП. При цьому ОСОБА_6 висловив пропозицію домовитись із працівниками поліції та не ОСОБА_6 до відповідальності. На це поліцейський СРПП ОСОБА_7 йому відразу ж повідомив, що за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Крім ОСОБА_6 до працівників поліції підійшов | пасажир ОСОБА_4 , який також розпочав просити працівників поліції не притягати до відповідальності його знайомого. При спілкування із водієм ОСОБА_6 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме нечітка мова, а також з ротової порожнини відчувався запах алкоголю. У зв`язку із цим поліцейський ОСОБА_7 запитав у водія чи вживав він спиртні напої. На це ОСОБА_6 відповів, що спиртного не вживав. Тоді йому було запропоновано зробити тест через алкотестер «Драгер», або пройти освідування на стан сп`яніння у Крижопільській ОЛІЛ. Після цього поліцейський ОСОБА_7 знову звернувся до ОСОБА_6 та повідомив, що відносно нього буде складатись адміністративний протокол. Тоді ОСОБА_4 продовжуючи умисел на те щоб допомогти своєму знайомому, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 255 КУпАП уповноважені на складання протоколів за вчинення адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ст. 130 КУпАП, не звертаючи уваги на попередження працівника поліції ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції чи обіцянки та надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, висловив пропозицію у наданні неправомірної вигоди службовій особі у вигляді грошових коштів у сумі 10000 гривень, за те, щоб відпустили ОСОБА_6 та не складали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП. На дану пропозицію працівник поліції ОСОБА_7 зробив зауваження ОСОБА_4 , в черговий раз попередивши його про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі. В подальшому ОСОБА_6 погодився пройти освідування з допомогою алкотестеру «Драгер» та відповідно встановлено, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади. 26 березня 2021 року між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1ст. 369 КК України, а також покарання, яке повинний понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, у виді штрафу в розмірі 17000 тисяч гривень. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки затвердження даної угоди, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити. Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно до ст. 468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості з наступних підстав. Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_4 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів. Так, суд приходить до висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України. З наведеного, суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, з участю його захисника, відповідає вимогам ст. ст. 472, 473 КПК України. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Вид та міра кримінального покарання узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості відповідає санкції ч. 1 ст. 369 КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої в угоді виду і міри кримінального покарання. Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. Процесуальні витрати в справі відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся. Керуючись ст. ст.314,475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2021 року, укладену між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000057 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 березня 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: (підпис) Згідно з оригіналом.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу.
Вирок суду на день видачі 14.04.2021 не набув законної сили.
Оригінал вироку суду знаходиться у матеріалах справи № 134/568/21.
Помічник судді ОСОБА_11
14.04.2021