Справа №: 343/696/21
Провадження №: 1-кп/0343/104/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м.Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/104/21, внесеного до ЄРДР за № 0000032 від 09.04.2021 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має середню освіту, тимчасово непрацюючого, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше судимого: 14.12.2020 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.
Кримінальний проступок вчинено за таких обставин:
ОСОБА_3 , будучи 03.02.2021 старшим інспектором Долинського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області належним чином повідомленим про порядок та умови відбування покарання у виді ста годин громадських робіт, які йому призначено вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2020 року, що відповідно до статті 4 Кримінально-виконавчого кодексу України є підставою виконання і відбування покарання, та про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, яким відповідно до абзацу 3 частини 3 статті 40 указаного Кодексу визнається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, постійно порушуючи складені графіки роботи, систематично не з`являвся для відбуття покарання у Долинське комунальне підприємство «Комунгосп» Долинської міської ради і в період часу із 08.02.2021 до 28.02.2021 без поважних причин 15 днів не виходив на роботу, не відпрацювавши жодної години громадських робіт, у березні 2021 не виходив на роботу 18 днів, відпрацювавши всього 36 годин громадських робіт, та у період з 01.04.2021 до 06.04.2021 не виходив на роботу 4 дні, тобто умисно ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому визнав повністю, та надав суду показання, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_6 . На даний час він офіційно не працевлаштований. Вироком Долинського районного суду від 14.12.2020 його засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України по факту несплати аліментів на утримання доньки, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до покарання у виді ста годин громадських робіт. З даним вироком він погодився та його не оскаржував. 3 лютого 2021 року працівниками Долинського МРС ДУ «Центр пробації» йому було роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді 100 годин громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт, про що він особисто розписався. Цього ж дня працівники Долинського МРС ДУ «Центр пробації» видали йому направлення в Долинське комунальне підприємство «Комунгосп» для відбування покарання у виді 100 годин громадських робіт.В лютому, березні та в квітні місяці 2021 він громадські роботи відбув частково, зокрема в лютомумісяці не відбув жодної години, в березні - лише 36 год., та частково відбув їх в квітні місяці 2021. На виконання покарання у вигляді громадських робіт він не з`являвся, оскільки доглядав за мамою, яка хворіє. Будь-яких доказів на підтвердження догляду за мамою, він надати не може. Свою вину у вчиненному визнає повністю, щиросердечно кається в скоєному, просить суворо не карати, обіцяє, що в подальшому він не буде ухилятись від виконання покарання у вигляді громадських робіт.
Оскільки він визнає свою вину повністю, просить суд не допитувати свідків по даній справі, не досліджувати письмові докази. Його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, оскільки він ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11), раніше судимий 14.12.2020 року Долинським районним судом Івано-Франківської області за ч.1ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин (а.с.16-19 ), посередньо характеризується за місцем проживання (а.с.13), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не знаходиться (а.с. 12 ).
Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У відповідності до ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що ОСОБА_3 у вчиненому щиросердечно розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто .
Таким чином, суд, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, особу винного, його
майновий стан, те, що він не працює, обставини вчинення кримінального проступку,

приходить до висновку , що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства , тому йому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у вигляді арешту.
На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженню у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого ОСОБА_3 , та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінально протиправного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .
Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2020 року в справі №343/1828/20ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. Вказане покарання ОСОБА_3 повністю не відбув.

Згідно довідки Долинського МРС філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, станом на 29.04.2021 року засудженим ОСОБА_3 відпрацьовано 80 годин громадських робіт. Залишилося відпрацювати 20 годин громадських робіт (а.с.25).

Таким чином, під час відбуття покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, ОСОБА_3 , вчинив нове кримінальне правопорушення, тому суд остаточно призначає йому покарання відповідно до ч.1 ст.71 КК України та повністю приєднує не відбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2020 року.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складенні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з співвідношення, що одному дню арешту відповідають 8 (вісім) годин громадських робіт.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись ст.ст. 349,368,373, 374, 381, 382,394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України, призначивши покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.
На підставі ч.1 ст.71, п.4 ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання приєднати повністю невідбуту частину покарання за попереднім вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14.12.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 2 (два) дні.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , не обирався.
Судових витрат по справі не має .
Цивільний позов не заявлявся.
На вирок суду сторонами може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо

таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя :