Справа № 296/105/12-к
Провадження №11/801/2/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2021 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду в складі:

головуючого- судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності за строком давності , -

в с т а н о в и л а:

В судовому засіданні 02.04.2021 року ,обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за строком давності. Своє клопотання мотивує тим, що остаточне рішення відносно нього ще не прийнято, тому, на нього, враховуючи, що він з 27.04.2011 року перебуває під вартою, розповсюджується дія Закону «Савченко…», тобто рахувати один день позбавлення волі за два дні утриманні в місці попереднього ув`язнення.

Адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Прокурор ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 . Зокрема прокурор зазначив ,що саме в даному провадженні не збігли строки визначені в ст. 49 КК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

З практики національного законодавства -підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину і до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості.

Об`єктивно-наявним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Для правильного обчислення строків давності необхідно визначити момент початку строку і його закінчення.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.

Строк давності щодо триваючих злочинів обчислюється з дня фактичного припинення дії або бездіяльності з волі або поза волею особи (наприклад, з дня явки її із зізнанням, затримання тощо), а щодо продовжуваних злочинів - із дня вчинення останнього тотожного діяння з тих, що об`єднані єдиним злочинним наміром і складають продовжуваний злочин. При попередній злочинній діяльності перебіг строків давності обчислюється з дня, коли були припинені або не вдалися підготовчі дії чи злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від волі винного.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. ст. 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

11 листопада 2020 р. Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 455/229/17 роз`яснив, що про згоду особи на звільнення її від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК може свідчити чітко сформульована нею вимога в апеляційній скарзі, а також окреме клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності.

Крім того, з практики суду касаційної інстанції вбачається, що відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів провадження вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 року, яким ОСОБА_8 засуджено за ст. ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.11, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п. 13 КК України до покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить засудженому. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2016 року вирок від 02.09.2014 року змінено, виключено з кваліфікації дій ОСОБА_8 посилання на ч. 2 ст. 27 КК України, та заміни у вступній частині даних щодо освіти ОСОБА_8 із зазначенням про професійно-технічну освіту ОСОБА_8 замість вищої.

Ухвалою Другої судової палати Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду від 05.03.2019 року ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2016 року щодо ОСОБА_8 - скасовано, направлено справу на новий апеляційний розгляд.

Згідно статті 401 КПК України (1960 р.) (чинного на час винесення вироку) вирок місцевого суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляцій, а вирок апеляційного суду - після закінчення строку на подання касаційної скарги, якщо його не було оскаржено. У разі подачі апеляцій, касаційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи відповідно апеляційною чи касаційною інстанцією.

Відповідно до частини другої статті 404 КПК України (1960 року) суд разом з своїм розпорядженням про виконання обвинувального вироку надсилає копію вироку тому органу, на який покладено обов`язок виконати вирок.

Пунктом 4 частини першої статті 49 КК України (1960 року) передбачалося, що обвинувальний вирок не виконується, якщо його не було виконано в такі строки, рахуючи з дня набрання вироком законної сили 10 років при засудженні до більш суворого покарання, ніж позбавлення волі на п`ять років. Аналогічне за своїм змістом положення закріплено у статті 80 КК України.

Наведене свідчіть, що головною умовою та підставою для виконання обвинувального вироку суду є набрання ним законної сили.

Судом в апеляційному порядку переглядається вирок, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 27 ч.2, 115 ч.2 п.11, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п. 13 КК України.

На даний час апеляційні скарги по суті не вирішені, оскільки Суд здійснює повторне дослідження доказів згідно раніше визначеного порядку. Таким чином, на цьому етапі Суд не може констатувати, що ОСОБА_8 не вчиняв особливо тяжкі злочини, як про це стверджує сторона обвинувачення. Вказане питання буде вирішуватись у нарадчій кімнаті при постановленні підсумкового судового рішення за наслідками апеляційного розгляду.

Строки давності щодо тяжкого злочину, передбачені пунктом 4 частини 1 статті 49 КК на даному етапі не минули.

Враховуючи, що, з одного боку, процесуальною формою вирішення питання про застосування строків давності за статтею 49 КК є скасування вироку та закриття кримінального провадження ( стаття 417 КПК), а з іншого боку обґрунтованість вимог апеляційної скарги прокурора щодо скасування вироку суду та постановлення нового вироку (у тому числі за тяжкий злочин) може бути перевірена тільки по завершенні апеляційного розгляду, Суд не має ні матеріальних підстав (оскільки на цей момент невідомо які саме строки давності слід застосовувати, щодо нетяжкого чи тяжкого злочину), процесуальних підстав ( оскільки невідомо чи є підстави скасування вироку та постановлення нового вироку, що виключає можливість закриття кримінального провадження) закрити кримінальне провадження з мотивів спливу строків давності на цьому етапі апеляційного розгляду. Вказане клопотання може бути вирішене Судом тільки в нарадчій кімнаті після завершення апеляційного розгляду.

Крім того, початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений- 18 квітня 2011 року в даному кримінальному провадженні, що знову ж таки не узгоджується з доводами клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284 КПК України , колегія суддів

у х в а л и л а :

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 , про звільнення його від кримінальної відповідальності за строком давності на підставі ст.49 КК України , - відмовити

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3