Номер провадження:1-кп/521/452/21
УХВАЛА

16 липня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

законного представника потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 16.07.2017 року за №0002911 по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, судом на обговорення було поставлено питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 .

Прокурор вважала за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на її думку, не зменшились.

Представники потерпілої підтримали позицію прокурора.

Захисник вказав про можливість зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з утриманням під вартою, посилаючись на тривале його утримання під вартою та відсутністю ризиків, зазначених прокурором.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, за наступних підстав.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 03.06.2021 року відносно ОСОБА_9 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 01.08.2021 року.

Однак, враховуючи, що судовий розгляд закінчити неможливо у зв`язку з об`єктивних причин, в тому числі не дослідженням в повному обсязі доказів сторони обвинувачення, виникла необхідність у вирішення питання щодо доцільності подальшого утримання під вартою обвинуваченого.

Приймаючи рішення про продовження утримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою та неможливості зміни запобіжного заходу на більш м`який, суд виходить з наступного.

Так, колегія суддів бере до уваги те, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_9 віднесений, відповідно до ст. 12 КК України, до особливо тяжких та у разі визнання його винуватим загрожує покаранням у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, тому дає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, зможе, з метою уникнення від покарання, переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілу та свідків, які підлягають виклику до суду. Хоча обвинувачений ОСОБА_9 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та має місце постійного проживання, однак він ухилявся від органів досудового розслідування по цьому кримінальному провадженню та перебував у розшуку, не має своєї сім`ї та утриманців, визначеного роду занять, роботи, що також підтверджує наявність ризику можливості переховування від суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, у справі «Летельє про Франції» Європейський суд з прав людини вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наразі існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, обрання відносно обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить, на думку колегії суддів, запобіганню встановлених ризиків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, колегія суддів вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 60-ти днів, а саме - до 13.09.2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор»
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2