Справа № 740/1952/20
Провадження № 1-кп/740/100/21
ВИРОК

іменем України

19 травня 2021 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року за №0000312, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, працюючого охоронцем торгової мережі «Сільпо» в м.Києві, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.125, ч.1 ст.162 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122, ч.1 ст.162 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
встановив:

ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 16 березня 2020 року близько 15-00 год., умисно, з метою порушення недоторканостi житла, а саме буд. АДРЕСА_2 , з особистого мотиву, всупереч волі власника (володільця), за відсутності визначених законом підстав, незаконно проникли через незамкнені дверi до примiщення даного будинку, в якому постійно проживає ОСОБА_6 та його співмешканка ОСОБА_7 ..
В подальшому у вказаному будинку мiж ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виник конфлiкт, під час якого ОСОБА_3 з мотивів раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс один удар кулаком правої руки в область носа ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виглядi садна перенісся, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, при цьому ОСОБА_4 з мотивів раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_6 не менше одного удару ногою в область правої частини тулубу, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді переломів 8-го, 9-го, 10-го ребер справа, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
У подальшому ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 після виходу на вулицю та закриття ОСОБА_6 вхідних дверей до будинку, продовжуючи реалізацію спільного умислу, спрямованого на порушення недоторканостi житла, незаконно проникли до веранди вказаного будинку через дверi, які вибив ОСОБА_4 ..
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, показавши, що проникнення до будинку ОСОБА_6 було законним, оскільки співмешканка потерпілого ОСОБА_7 взяла 2 утки в його батьківській хаті в с.Наумівське. Бійку спровокував ОСОБА_6 , у якого був пістолет-револьвер, спільно із ОСОБА_4 вибили скло та двері, наносили удари ОСОБА_6 , який погрожував їм пістолетом. Він та ОСОБА_4 були у стані алкогольного сп`яніння. Він вдарив ОСОБА_6 в обличчя.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в пред`явленому обвинуваченні визнав, показавши, що разом із ОСОБА_3 прийшов до будинку ОСОБА_6 з метою з`ясування викрадення свійської птиці ОСОБА_7 , яка є співмешканкою ОСОБА_6 .. Бійку спровокував ОСОБА_6 , він держався за двері, які були закриті і потім виламались. Вдарив кулаком ОСОБА_6 , оскільки в останнього був пістолет. ОСОБА_3 вибив скло у вікні. Перед цим він вживав алкогольні напої.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що проживає разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 в буд. АДРЕСА_2 . До будинку зайшов ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння і став приставати до ОСОБА_7 , яку вдарив, останній вказував про викрадення качок. Він заперечував проти входження до будинку та став захищати ОСОБА_7 і взяв пневматичний револьвер, який вибили з рук, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, стали його бити, ногами по тулубу бив ОСОБА_4 , після чого вони вибігли на вулицю за ОСОБА_7 .. Він закрив двері та викликав поліцію. Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вибили двері та скло у вікні.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що є співмешканкою ОСОБА_6 , з яким проживає у буд. АДРЕСА_2 . 16 березня 2020 року в обідній час до будинку зайшов ОСОБА_3 , останній запитував щодо качок і вдарив головою в її ніс, ОСОБА_6 став її захищати і взяв пістолет. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були у стані алкогольного сп`яніння, били ОСОБА_6 , вона вибігла на вулицю. Будь-якої свійської птиці з двору ОСОБА_3 не брала.

Із врахуванням доказів кримінального провадження суд приходить до слідуючих висновків.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обставини входження до будинку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 та її співмешканки ОСОБА_7 не заперечують, так само не заперечують обставини щодо спричинення потерпілому ударів в область голови та тулубу, подальшого пошкодження вхідних дверей будинку та віконного скла, що в свою чергу узгоджується із показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , та даними згідно протоколу огляду місця події від 29 квітня 2020 року, відповідно до якого наявні пошкодженні вхідні двері до буд. АДРЕСА_2 та розбите віконне скло за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 ; даними згідно протоколів проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2020 року за участі потерпілого ОСОБА_6 , відеозапис, як додаток до яких безпосередньо відтворений в судовому засіданні, відповідно до якого ОСОБА_6 зазначає та показує обставини щодо входження до його будинку ОСОБА_3 , який висловив претензії ОСОБА_7 стосовно викрадення качок, потім вдарив лобом ОСОБА_7 ; він став захищати ОСОБА_7 та дістав револьвер, який вибили з рук ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння; останні його били, ОСОБА_4 бив ногами по тулубу в області ребер; останні побігли на вулицю за ОСОБА_7 , після чого він закрив вхідні двері будинку; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вибили вхідні двері та скло у вікні (а.71-73, 74-81); даними згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2020 року за участі свідка ОСОБА_7 , відповідно до якого ОСОБА_7 зазначає та показує обставини щодо входження до будинку ОСОБА_3 , який під час словесної сварки звинуватив її та ОСОБА_6 у викраденні курей, та вдарив головою в область її носа; ОСОБА_6 став захищатись та дістав травматичний револьвер, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали бити ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_4 бив ОСОБА_6 , який впав, ногами по тулубу; вона вибігла на вулицю (а.81-84).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначає про законність входження до будинку потерпілого ОСОБА_6 з підстав викрадення ОСОБА_7 його свійської птиці, при цьому під час судового розгляду не було здобуто належних і допустимих доказів щодо викрадення чи іншим шляхом порушення прав обвинуваченого ОСОБА_3 зі сторони як ОСОБА_7 так і потерпілого ОСОБА_6 ..

Згідно ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Статтею 30 Конституції України встановлено, що кожному гарантується недоторканність житла.

Вказане свідчить про входження обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до будинку потерпілого ОСОБА_6 за відсутності визначених законом підставі всупереч волі ОСОБА_6 , як його законного володільця, та спричинення фізичного насильства щодо потерпілого.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також зазначають про спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , оскільки останній дістав пістолет, який мав намір використати проти них.
Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Судом встановлено, що діям потерпілого ОСОБА_6 щодо застосування «…пневматичного револьвера…» передувало незаконне проникнення обвинувачених до його будинку та спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , тобто вказані дії спровоковані самими обвинуваченими, при цьому особа, що завдала шкоду, не може посилатися на стан необхідної оборони, якщо саме насильство було спровоковано нею ж самою, тобто було передбачуваним наслідком її власної поведінки.
За таких обставин стан необхідної оборони у обвинувачених був відсутній.
Згідно висновку експерта КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №28 від 25 березня 2020 року у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження-садна перенісся та переломи 8, 9, 10 ребер зправа, які спричинені 16 березня 2020 року внаслідок не менш як 2 ударів тупим твердим предметом (предметами), які в частині переломів ребер відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, а садна перенісся-до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Інші тілесні ушкодження, зокрема характерні для самозахисту,-не виявлені (а.86-88).
Вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують наявність факту незаконного проникнення обвинувачених до будинку потерпілого та спричинення останньому тілесних ушкоджень, при цьому обвинувачені діяли спільно і узгоджено, із обопільною спрямованістю до досягнення мети, спираючись у своїх діях один на іншого, між їх діями був причинний зв`язок, і ці особи усвідомлювали, що спільно вчиняють кримінальне правопорушення та погоджувалися з тими діями, які виконував інший співучасник його вчинення.

Враховуючи викладене наявні підстави для визнання:
обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 ; передбаченого ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла потерпілого ОСОБА_6 ; обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я; передбаченого ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла потерпілого ОСОБА_6 ..

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд при виборі покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії кримінальних проступків і повязані із незаконним проникненням до житла та посяганням на здоровя особи, обставини його вчинення спільно із обвинуваченим ОСОБА_4 щодо потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як непрацездатної особи похилого віку, в присутності іншої особи, в даному випадку ОСОБА_7 , що становило загрозу для її життя і здоров`я, що істотно підвищує суспільну небезпечність протиправних дій; дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким скарги щодо нього відсутні, працює, є працездатною особою, не перебуває на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, згідно досудової доповіді щодо нього встановлені середні ступені ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із зазначенням можливості виправлення без позбавлення чи обмеження волі, має позитивну соціальну поведінку після вчинення кримінальних правопорушень; обставина, яка пом"якшує покарання,-позитивні характеристики за місцем проживання, що підтверджується досудовою доповіддю Ніжинського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області від 26 січня 2021 року, обтяжуюча обставина-вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт в межах санкції статті, за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті.
Дані про особу обвинуваченого, кількість кримінальних правопорушень, що входять до сукупності, форму вини та мотиви, тяжкість наслідків, дають підстави для висновку про можливість застосування при призначенні покарання згідно ч.1 ст.70 КК України принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстави для застосування положень ст.69 КК України в судовому засіданні не встановлені.
Враховуючи викладене та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який не має адміністративних стягнень, має постійне місце проживання, має позитивну соціальну поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе здійснення виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
При виборі покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів та кримінальних проступків і повязані із незаконним проникненням до житла та посяганням на здоровя особи, обставини його вчинення спільно із обвинуваченим ОСОБА_3 щодо потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як непрацездатної особи похилого віку, в присутності іншої особи, в даному випадку ОСОБА_7 , що становило загрозу для її життя і здоров`я, що істотно підвищує суспільну небезпечність протиправних дій; дані про особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким скарги щодо нього відсутні, є працездатною особою, не перебуває на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, згідно досудової доповіді щодо нього встановлені середні ступені ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із зазначенням можливості виправлення без позбавлення чи обмеження волі, має позитивну соціальну поведінку після вчинення кримінальних правопорушень; обставина, яка пом"якшує покарання,-позитивні характеристики за місцем проживання, що підтверджується досудовою доповіддю Ніжинського МРВ ФДУ «Центр пробації» в Чернігівській області від 25 січня 2021 року, обтяжуюча обставина-вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.122 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті, за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті.
Дані про особу обвинуваченого, кількість кримінальних правопорушень, що входять до сукупності, форму вини та мотиви, тяжкість наслідків, дають підстави для висновку про можливість застосування при призначенні покарання згідно ч.1 ст.70 КК України принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Підстави для застосування положень ст.69 КК України в судовому засіданні не встановлені.
Враховуючи викладене та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має адміністративних стягнень, має постійне місце проживання, має позитивну соціальну поведінку після вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе здійснення виправлення обвинуваченого без відбування покарання, що є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.
Дане покарання обвинуваченим відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є достатнім для їх виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Докази на підтвердження витрат на залучення експерта та речових доказів суду не подані.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.

За сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 02 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання у виді 02 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.162 КК України і призначити йому покарання у виді 01 (одного) року 06 (шести) місяців обмеженням волі.

За сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 02 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 02 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник.