печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідування, про зняття арешту,-

ВСТАНОВИВ:
08.06.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідування, про зняття арешту.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що на підставі ухвали слідчого судді від 15.02.2021 було проведено обшук, в будинку АДРЕСА_1 , у ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», під час якого було вилучено, «Сповіщувач ємнісний СЄ-2 ТУ У31.6-9:2011».

Так, адвокат зазначає, що вилучене майно було передане на відповідальне зберігання ТОВ «Інженерний центр «Імпульс», є тимчасово вилученим майном, тому на думку заявника, на нього накладено арешт.

З врахуванням зазначеного, адвокат просить суд скасувати постанову слідчого, арешт та повернути належне майно. .

Заявник у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідування, про зняття арешту.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Разом з цим, слідчим ОСОБА_4 було подані заперечення в яких останній зазначив, що майно яке було вилучене під час обшуку, передбачено ухвалою слідчого судді. Окрім цього, вказав, що ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)» не є стороною кримінального провадження та не є третьою особою, в якої було вилучене майно, з цих підстав просив відмовити в задоволенні скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом за наданими матеріали встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000033 від 18.01.2021 за фактом службового підроблення та заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем посадовими особами державних установ виконання покарань та слідчих ізоляторів Міністерства юстиції України за попередньою змовою з службовими ознаками ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.02.202121 у справі №757/7896/21-к, надано дозвіл на проведення обшуку в приміщеннях, які використовує в господарській діяльності ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» (), в будинку № 113 по вулиці Шевченка в місті Ніжин Чернігівської області, право власності на який зареєстровано за Державою в особі Міністерства освіти і науки, молоді і спорту України, перебуває в оперативному управлінні Ніжинського професійного ліцею побуту та сервісу Чернігівської області (), з метою відшукання та вилучення: документів щодо проведення інвентаризацій товариством за 2020 2021 роки (накази про призначення, інвентаризаційні описи, акти інвентаризацій), регістрів бухгалтерського обліку по взаєморозрахунках за договорами (зі всіма змінами, додатками, додатковими угодами, тощо до них); систем та пристроїв нагляду та охорони (сповіщувач ємнісний СЄ-2, контролер СОЄ); документів які підтверджують господарські відносини товариства з суб`єктами господарської діяльності щодо закупівлі комплектуючих деталей для виробництва сповіщувача ємнісного СЄ-2 та контролера СОЄ; комплектуючих деталей придбаних товариством для виробництва сповіщувача ємнісного СЄ-2 та контролера СОЄ у ТОВ «Квазар-Мікро. Компненти і системи» (), ТОВ «Авангард» () та інших суб`єктів господарської діяльності; документів які підтверджують господарські відносини (договори, додаткові договори, угоди, додаткові угоди, документи про їх виконання та оплату, накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, технічні умови, сертифікати, акти прийому-передачі, платіжні документи, книги (реєстри, журнали), в тому числі роздруківки з електронних баз, щодо реєстрації зазначених договорів, додаткових договорів та угод; листування щодо виконання зазначених договорів та угод; документів щодо введення майна в експлуатацію (пуско-налагоджувальні роботи); актів звіряння взаєморозрахунків за укладеними договорами; підтверджуючих документів щодо проведення ремонтних робіт та їх оплати в межах гарантійного терміну) між ТОВ «Інженерний центр «Імпульс» () та наступними суб`єктами господарської діяльності: ТОВ «Квазар-Мікро. Компненти і системи» (), ТОВ «Авангард» (), Державна установа «Вільнянська виправна колонія № 4» (), Державна установа «Дніпровська установа виконання покарань № 4» (), Державна установа «Торецька виправна колонія № 2» (), Державна установа «Полтавська установа виконання покарань № 23» (), Державна установа «Шепетівська виправна колонія № 98» (), Державна установа «Петрівська виправна колонія № 49» (), Державна установа «Черкаський слідчий ізолятор» (), Державна установа «Селидівська виправна колонія № 82» () , Державна установа «Бердичівська виправна колонія № 70» (), Державна установа «Криворізька виправна колонія № 80» (), Державна установа «Київський слідчий ізолятор» (), Державна установа «Білоцерківська виправна колонія № 35» (), Державна установа «Катеринівська виправна колонія № 46» (), Державна установа «Луцький слідчий ізолятор» (), Державна установа «Коломийська виправна колонія № 41» (), Державна установа «Коростенська виправна колонія № 71» (), Державна установа «Софіївська виправна колонія № 55» (), Державна установа «Софіївська виправна колонія № 45» (), Державна установа «Збаразька виправна колонія № 63» (), Державна установа «Покровська виправна колонія № 17» (), Державна установа «П`ятихатська виправна колонія № 122» (), Державна установа «Хмельницький слідчий ізолятор» (), Державна установа «Херсонський слідчий ізолятор» (), Державна установа «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12» (), Державна установа «Білоцерківська виправна колонія № 35» (), Державна установа «Снігурівська виправна колонія» (), Державна установа «Маневицька виправна колонія № 42» (), Державна установа «Мелітопольська установа виконання покарань № 144» (), Державна установа «Бахмутська установа виконання покарань № 6» (), Державна установа «Первомайська виправна колонія № 117» (), Державна установа «Запорізький слідчий ізолятор» (), Державна установа «Личаківська виправна колонія № 30» (), Державна установа «Літинська виправна колонія № 123» (), Державна установа «Дніпровська виправна колонія № 89» (), Державна установа «Райківська виправна колонія № 73» (), Державна установа «Солонянська виправна колонія № 21» (), Державна установа «Кам`янська виправна колонія № 101» (), Державна установа «Диканівська виправна колонія № 12» (), Державна установа «Оріхівська виправна колонія № 88» (), Державна установа «Приазовська виправна колонія № 107» (), Державна установа «Північна виправна колонія № 90» (), Державна установа «Житомирська виправна колонія № 4» (), Державна установа «Миколаївський слідчий ізолятор» (), Державна установа «Сокирянська виправна колонія № 67» (), Державна установа «Миколаївська виправна колонія № 50» (), Державна установа «Харківський слідчий ізолятор» (), Державна установа «Маріупольський слідчий ізолятор» (), Державна установа «Голопристанська виправна колонія № 7 (), Державна установа «Холодногірська виправна колонія № 18 () Державна установа «Одеська виправна колонія № 14» (), Державна установа «Бердянська виправна колонія № 77» (), Державна установа «Казанківська виправна колонія № 93» (), Державна установа «Божковська виправна колонія № 16» (), Державна установа «Синельниківська виправна колонія № 94» (), Державна установа «Сумський слідчий ізолятор» (), Державна установ «Чернівецький слідчий ізолятор» (), Державна установ «Старобільський слідчий ізолятор» (), Державна установа «Дрогобицька виправна колонія № 40» (), Державна установа «Качанівська виправна колонія № 54 (), Державна установа «Кропивницька виправна колонія № 6» (), Державна установа «Вознесенська виправна колонія № 72» (), Державна установа «Могилів-Подільська виправна колонія № 114» (), Державна установа «Кам`янська виправна колонія № 34» (), Державна установа «Чортківська установа виконання покарань № 26» (код ЄДРПОУ 08564481), Державна установа «Вінницька установа виконання покарань № 1 (), Державна установа «Сумська виправна колонія № 116» (), Державна установа «Вінницька виправна колонія № 86» (), Державна установа «Стрижавська виправна колонія № 81» (), Державна установа «Ладижинська виправна колонія № 39» (), Державна установа «Замкова виправна колонія № 58» (), Державна установа «Арбузинська виправна колонія № 58» (), Державна установа «Чернігівська виправна колонія № 44» (),Державна установа «Роменська виправна колонія № 56» (), Державна установа «Кропивницький слідчий ізолятор» (), Державна установа «Біленьківська виправна колонія № 99» (), Державна установа «Темнівська виправна колонія № 100» (), Державна установа «Одеський слідчий ізолятор» ().

Таким чином, особа, яка звернулась з клопотанням стверджує, що на вилучене майно накладено арешт, оскільки просить суд, скасувати арешт накладений на тимчасово вилучене майно, Також, просить суд скасувати постанову слідчого,яку не надає, а лише посилається на лист ГСУ ДБР від 13.05.2021.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя звертає увагу, що звернення особи з клопотанням про скасування арешту передбачено законодавством, а саме: відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З врахуванням зазначених норм, можна прийти до висновку про те, що в разі накладення арешту на майно особи, законодавством передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Разом з цим, для того, щоб звернутись з зазначеним клопотанням, самим основним моментом є факт накладення арешту та наявність ухвали про накладення арешту, у випадку заявника накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Проте, заявником до матеріалів клопотання не долучено копію ухвали слідчого судді про накладення арешту, що унеможливлює слідчого суддю дослідити та надати оцінку обґрунтованості накладення арешту та його наявності.

Однак, заявник звертається до суду в рамках ст. 174 КПК України, що на думку суду є помилковим, оскільки з матеріалів клопотання вбачається, що органом досудового розслідування був проведений обшук, під час якого вилучене майно, яке було передбачено ухвалою слідчого судді від 15.02.2021.

Так, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Також, у відповідності до ч. 2 ст 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Згідно, ч. 6 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко - чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Таким чином, з врахуванням всіх зазначених обставин, слідчий суддя не в змозі встановити обставини, які б свідчили про необхідність скасування арешту з майна, яке були вилученне під час обшуку, оскільки заявником до матеріалів клопотання не долучено копію ухвали слідчого судді про накладення арешту, що унеможливлює слідчого суддю дослідити та надати оцінку обґрунтованості накладення арешту, оскільки його не існує, так як, вбачається, що вилучене майно підпадає під критерії резолютивної частини ухвали слідчого судді про обшук. Аналогічні обставини стосуються і прохальної вимоги щодо постанови, яку просить скасувати заявник, яку теж не було долучено до матеріалів скарги, а відповідь ГСУ ДБР від 13.05.2021 не може розцінюватись, як процесуальне рішення слідчого/прокурора в даній ситуації.

З врахуванням зазначених підстав, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання, так як стороною звернення в силу принципу змагальності сторін не надано належних доказів на підтвердження своїх обґрунтувань та помилково обрано спосіб захисту своїх прав та інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 379, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Державного бюро розслідування, про зняття арешту, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1