Справа № 4815/66/20
номер провадження 1-кп/558/23/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

одноособово суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ( цивільного відповідача) ОСОБА_4 ,

потерпілої ( цивільного позивача) ОСОБА_6 ,

представника потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 від 15.10.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

14 жовтня 2019 року, близько 22 години ОСОБА_8 житель АДРЕСА_2 , перебував поблизу приміщення кафе бару «Асторія», в м. Радивилів, вул. І.Франка, Рівненської області, де у нього відбувся конфлікт із ОСОБА_4 .. В подальшому ОСОБА_8 попрямував по вул. І.Франка у напрямку площі «Незалежності» м. Радивилів, Рівненської області та ОСОБА_4 пішов в слід за ним. Зрівнявшись на розі вулиць І.Франка та О. Невського м. Радивилів Рівненської області між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 продовжився конфлікт. В ході даного конфлікту у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання наслідків своїх дій у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був та міг їх передбачити, наніс ОСОБА_8 один удар ногою у область правої ноги, в результаті чого ОСОБА_8 , із прискоренням упав на проїжджу частину дороги та в результаті удару лівою тім`яно-скроневою ділянкою голови до підлягаючої поверхні отримав тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта № 160/149 від 20.11.2019 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент отримання.

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ст. 128 КК України, а саме необережне тяжке тілесне ушкодження.

У відповідності до норм ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, суд з`ясував думку представника сторони обвинувачення та інших учасників кримінального провадження щодо тих доказів, які потрібно дослідити та про порядок їх дослідження. З врахуванням думки прокурора, обвинуваченого (цивільного відповідача), захисника, потерпілої (цивільного позивача), представника потерпілої ( цивільного позивача ) щодо обсягу та порядку дослідження доказів суд ухвалив допитати потерпілу (цивільного позивача), свідків, обвинуваченого ( цивільного відповідача) та дослідити всі матеріали кримінального провадження та документи, долучені в якості доказів до цивільних позовів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , даючи покази в суді вину не визнав, суду показав, що 14.10.2019 року разом з дружиною та дочкою відпочивали в кафе " Асторія" м. Радивилів. Близько 22 год. вийшов з кафе, щоб викликати таксі. В той час до кафе підійшов мужчина, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та намагався зайти в приміщення бару, однак бармен його не впустив . Тоді цей чоловік почав висловлюватися нецензурною лайкою. На вулиці стояла його дружина та неповнолітня дочка. Цей чоловік почав обнімати дочку та висловлювався в присутності дочки та дружини нецензурною лайкою та обізвав їх непристойними словами. Він нестримався та вдарив його рукою по щоці. Тоді цей чоловік пішов в сторону площі. Він почав іти за ним, щоб він вибачився перед дружиною та донькою. Цей чоловік почав втікати від нього та на повороті зачепився і впав. Коли він підійшов до цього чоловіка, той сказав йому " тільки не бий". Він його на місці, де він впав, не бив. До нього підбігла дружина і сказала, щоб він його не чіпав. Цей чоловік був дуже п`яним та поводив себе неадекватно. В тому місці, де впав цей чоловік, було не дуже освітлено. Він не визнає своєї вини у вчиненому злочині. Визнає ті обставини, що вдарив його по щоці. Інших ударів йому не наносив. Цивільні позови не визнає , оскільки не спричиняв йому тілесних ушкоджень, що спричинили тяжкі наслідки.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що з 14 на 15 жовтня 2019 року їй повідомили родичі по телефону, що її син знаходиться в лікарні у дуже важкому стані. Вона в цей час перебувала в Польщі. ОСОБА_9 їй повідомив про те, що її сина побили. Подивилися відео з камери спостереження і виявили ці обставини. На тілі сина були тілесні ушкодження: синці на ногах, на спині знизу, була побита голова зліва, було збите праве коліно, була здерта шкіра на локті руки. Лікарями під час огляду встановлена важка ЧМТ голови. Син був без свідомості. Ніяких ознак до життя не давав. Мозок був відкритим, голова була розбита. 15.102019 року йому зробили першу операцію в м. Рівне з приводу ЧМТ голови. З 11 листопада 2019 року по 17 листопада 2019 року перебував в м. Києві, робили операцію на трахею. Пізніше майже два місяці лікувався в нейрохірургії. Також робили операцію в м. Львові, ставили пластину на голову, щоб закрити мозок. Її син ОСОБА_8 пролежав 22 дні в обласній лікарні, в реанімації, йому робили дуже важку операцію, перебував в комі, лише після 22 дня відкрив очі. Стан його і на сьогодні дуже тяжкий. Вона за допомогою підтримки родичів, сусідів, допомоги чужих людей проводить лікування сина, самостійно оплачувала транспортні витрати спеціалізованих автомобілів на доїзд в м. Київ, в м. Львів. Він не може самостійно їсти звичайну їжу, вона замовляє спеціалізоване харчування через трубочку, яке привозять з-за кордону, вартість однієї лише баночки такого харчування 400 грн., також привозять звідти і ліки, які є надто дорогими. Також син лікувався в реабілітаційному центрі " Чайка" м. Рівне. Її син не міг їсти, дихати. Він по сьогодні без свідомості, нічого не говорить. Годує його через трубочку. Її син ОСОБА_8 працював котельщиком. Він нікого не ображав, а як вип`є, то міг ходити і пригощати всіх, ніколи не бився. На лікування сина та на його догляд затрачено великі кошти, на сьогодні теж ідуть великі витрати. Вона подала до суду лише третю частину чеків, що підтверджують витрати на лікування сина, оскільки при проведенні операції в м. Львові їй взагалі не видали чеків, що підтверджували витрати на проведення операції. Крім того, зразу витрачалися великі гроші, але чеків вона не зберігала всіх. На сьогодні її син має першу групу інвалідності та потребує постійного стороннього догляду. Вона не може його залишати. Просить суд повністю задовольнити її позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, також врахувати те, що нею подано лише третю частину чеків, що підтверджують витрати на лікування сина. Вона є пенсіонеркою, особою похилого віку, постійно здійснює догляд за сином - інвалдідом 1 групи, постійно дивиться на страждання сина, який не може самостійно харчуватися, його кормить через трубочку спеціальним харчуванням, син нічого не говорить, без свідомості, вона його не може залишати без нагляду. Його догляд та лікування насьогодні вимагає багато коштів. Її допомагають родичі, сусіди, небайдужі чужі люди. Сам ОСОБА_4 не допоміг їй жодного разу, навіть не звертався до неї з пропозицією допомогти в лікуванні сина. Вона не була очевидцем самої події, що сталася між її сином та ОСОБА_4 , однак люди говорять, що то саме ОСОБА_4 побив її сина, за що не знає.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 повністю підтримала позицію потерпілої ОСОБА_6 та просить суд цивільний позов задовольнити повністю та стягнути на користь потерпілої ОСОБА_6 218 399 гривень 34 копійки матеріальної шкоди та 400 000 гривень моральної шкоди спричиненої злочином.

Із показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що 14.10.2019 року йому повідомили з Радивилівської лікарні про те, що його брат ОСОБА_8 перебуває у важкому стані, в комі. В нього була на голові рубана рана розміром 1,5-2 см., а також велика гематома на голові. Його транспортували в обласну лікарню, де було проведено операцію. Стан ОСОБА_8 був важкий, шанси на життя були дуже малі. Він не був очевидцем події що сталася з його братом. На другий день він звернувся у відділення швидкої допомоги, щоб розпитатися, що сталося. Йому шофер швидкої повідомив, що чув, як жінка, яка викликала швидку по імені ОСОБА_10 , повідомила, що брата вдарили. Їй про дані обставини повідомили два хлопці, які були очевидцями цих подій. Поліція встановила даних хлопців. Фельдшер швидкої спочатку говорив, що потерпілий впав, а не його вдарили. Тому він виїхав на місце і виявив неподалік цього місця, де знайшли лежачого ОСОБА_8 камеру відеоспостереження на сусідньому будинку. Власник камери дав згоду на її перегляд. На відеозаписі з камери спостереження було видно, як ОСОБА_4 підходив до брата та кілька раз штовхав його в груди, потім знов на порозі кафе "Асторія" підходив до нього. Після того брат ішов сам по вулиці. ОСОБА_4 рухався за ОСОБА_8 по вулиці разом зі своєю дружиною. Пізніше ОСОБА_4 повертався сам, дружина його теж. Йому невідомо при яких обставинах були спричинені тілесні ушкодження братові, він знає про деякі обставини лише зі слів інших очевидців. Чи перебував брат в стані алкогольного сп`яніння він повідомити не може, все записано в історії хвороби. Також свідок суду повідомив, що ОСОБА_8 і на сьогодні перебуває у важкому стані, є інвалідом першої групи, потребує постійного стороннього догляду, на його лікування затрачено дуже великі гроші. За перші три місяці лікування витратили майже 500000 гривень. Дев`ять раз він брав спеціалізований автомобіль для транспортування хворого до лікарень м. Києва, м.Львова, м.Рівне, кошти за даний автомобіль оплачувала ОСОБА_6 . Він особисто постійно допомагає матеріально в лікуванні ОСОБА_8 .

Під час додаткового допиту свідка ОСОБА_9 , свідок показав, що повідомлення на швидку за номером 103 про виклик було зафіксовано о 22 год. 12 хв. 14.10.2019 року. Він особисто переглядав відеозапис з камери спостереження. Коли перглядали запис, то в період часу біля 22 години нічого видно не було. А коли почали дивитися запис з 20.45 год., то з 21 год. 18 хв. видно було ті події, що стосуються даної справи. Було встановлено , що камера мала розбіжність в часі. На камері видно, як жінка не пускала ОСОБА_4 , однак він пішов за братом, щоб його вдарити. Також свідок показав, що брат впав на потиличну ділянку голови, на тілі була рана на потилично - тім`яній ділянці справа, гематома була зліва, тому і оперували зліва.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що був прямим очевидцем всіх подій, що сталися. Він особисто бачив, як ОСОБА_4 наздоганяв потерпілого ОСОБА_8 і вони на повороті зустрілися. Потерпілий ішов спокійно, не біг. Тоді потерпілий замахнувся рукою на ОСОБА_4 , але не вдарив, а ОСОБА_4 наніс йому удар ногою по правій нозі, від чого той впав на ознак головою на проїжджу частину дороги з асфальтним покриттям. Там також був бардюр. До ОСОБА_4 підійшла його дружина та відвела його в сторону. Потерпілий лежав головою на проїжджій частині дороги, ноги були на тротуарі. Це було на вул. І.Франка приблизно біля 22 години вечора. Територія, де відбувся конфлікт була освітлена. Він в той час був зі своїм братом ОСОБА_12 і вони знаходилися з протилежної сторони на відстані приблизно 20 м та все добре бачили. Після удару ОСОБА_4 розвернувся та пішов з місця події. Тоді через кілька секунд вони з братом підійшли до потерпілого, він не ворушився, був без свідомості. похрапував, нічого не говорив. Вони забрали його з проїжджої частини. Ніякої словесної перепалки між ОСОБА_4 та потерпілим не було чути. Після удару нанесеного ОСОБА_4 було чути лише сильний звук від падіння потерпілого на асфальт. Їм добре було видно обличчя ОСОБА_4 , його зріст, волосся темне, статуру. Саме по цих ознаках вони впізнали його при впізнанні. Ніякого тиску в поліції на нього ніхто не чинив. Жінка, яка проїжджала поруч на велосипеді викликала швидку допомогу, вони дочекалися приїзду лікарів, все їм розповіли, що бачили, як потерпілого вдарили.

Аналогічні показання дав в суді свідок ОСОБА_12 . Додатково показав, що подія мала місце 14.10.2019 року у вечірню пору. Потерпілий стояв боком до нападника. Спочатку він замахнувся рукою на ОСОБА_4 однак промахнувся. Тоді ОСОБА_4 правою ногою наніс потерпілому удар зі значною силою в праву ногу і збив його з ніг. Від удару потерпілий впав на асфальт головою на проїжджу частину . Він добре впізнав чоловіка, який збив з ніг потерпілого, місце події добре освітлювалося. Потерпілий впав на ознак. Спочатку ОСОБА_4 ішов за потерпілим ззаду зі своєю дружиною, а потім вона відстала від нього, а він швидко пішов за ОСОБА_8 і наздогнав його. Жінка ОСОБА_4 залишилася позаду їх на відстані приблизно 10 м. Вона все добре бачила. На той час як його викликали в поліцію, йому було 17 років, тому він приходив в поліцію разом з батьком. На нього ніхто в поліції чи в прокуратурі тиску не чинив. При проведенні впізнання серед інших статистів по зовнішніх ознаках добре впізнав того чоловіка, який вдарив ОСОБА_8 . Перед цим йому в поліції його не показували.

Обоє свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суду показали, що до них пізніше на місце події ще підходили молоді люди, однак вони їх не знають.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що 14 жовтня 2019 року близько 22 год., коли вона на велосипеді поверталась від своєї дочки додому, рухаючись поблизу приміщення перукарні в м.Радивилові на тротуарі з правої сторони вона побачила двох молодих хлопців, які переміщували тіло чоловіка із проїжджої частини на тротуар. Вона зупинилась і побачила, що біля цих хлопців, на тротуарі лежить чоловік, який нічого не говорить, будь-яких рухів не здійснює, лише від нього чути якісь звуки. Вони всі разом повернули хлопця на бік, щоб він не захлинувся. Вона особисто викликала швидку допомогу. Хлопці їй розповіли, що вони бачили, як біля ОСОБА_8 стояв якийсь чоловік, який вдарив його по ногах і він впав на тротуар. В цей момент хлопці знаходились на одній стороні дороги, а інцидент який стався, відбувся на протилежній стороні дороги. Коли приїхала машина швидкої допомоги, свідок про дані обставини розповіла працівникам ШМД. ОСОБА_8 забрали в лікарню. Водій швидкої повідомив, що даний мужчина є родиною лікаря ОСОБА_9 .. Дана ділянка дороги була освітлена. Самого конфлікту вона не бачила. Чоловік лежав на ознак, на голові була кров. Він не був схожим на п`яного. Свідок також показала, що хлопці їй розповіли також про те, що бачили, як ОСОБА_8 та чоловік, який його вдарив конфліктували. Даний чоловік був з жінкою. Після того, як ОСОБА_8 від удару впав, чоловік із жінкою покинули його та пішли у сторону кафе-бару "Асторія".

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що 14.10.2019 року у вечірню пору вони відпочивали з чоловіком та донькою в кафе "Асторяі" м. Радивилів. Коли вони були на вулиці на порозі кафе, то до них підійшов незнайомий чоловік, який перебував в стані сп`яніння та почав чіплятися до них, висловлюватися нецензурними словами, обнімати дочку. Чоловік ОСОБА_4 вдарив його рукою по обличчю. Тоді цей чоловік пішов в сторону площі. Її чоловік пішов за ним, вона теж попрямувала за чоловіком. Потерпілий впав ще до того, як його наздогнав її чоловік і він йому ніяких ударів не наносив. Вона була на відстані приблизно 2м від потерпілого, а чоловік 1-1,5 м. від нього, коли він впав.

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що він працює фельдшером ШМД та медицини катастроф Радивилівської підстанції Дубенської станції. В його обов`язки входить надання екстренної та медичної допомоги. 14 жовтня 2019 року у вечірню пору доби, під час чергування, за повідомленням на лінію 103, ним було здійснено виїзд в центр м.Радивилів, вул.Невського,1. По приїзду ШМД встановлено, що на асфальті лежить молодий хлопець без свідомості, пульс та тиск були, по зовнішніх ознаках у нього була закрита черепно-мозгова травма. Даного хлопця забрали у автомобіль ШМД та відвезли у приймальне відділення Радивилівської лікарні, де черговому лікарю було повідомлено про те, що сталось, де і за яких обставин хлопця було знайдено. Крім того, свідок показав, що на місці виїзду знаходились троє невідомих йому хлопців та жінка старшого віку. Територія, на якій було виявлено хлопця, була освітлена, додатково були включені фанарі машини. На тілі хлопця були наявні садини, січена рана та кров на голові спереду, можливо в області носа. Анкетні дані потерпілого, якого доставлено в лікарню було з`ясовано пізніше. Про запах алкоголю з порожнини рота сказати не може, так як вже не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_16 , приватний підприємець суду показав, що 14 жовтня 2019 року близько 21 год. 20 хв., приїхавши на роботу в кафе "Мисливець", що в м.Радивилові, по вул. Кременецькій, 3, Рівненської області, біля приміщення кафе зустрів ОСОБА_17 , жителя м.Радивилів, який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Знаючи про неадекватну поведінку ОСОБА_17 , свідок вирішив уникнути зустрічі з ним та пройшов повз нього. Особисто він не звернув уваги чи були на обличчі ОСОБА_8 синці та кров. Після цього він ОСОБА_17 більше не бачив. У подальшому йому стало відомо від офіціантів кафе, що вони вигнали з приміщення ОСОБА_17 , оскільки він себе поводив неадекватно та був п`яний.

В судовому засіданні було допитано судово- медичного експерта ОСОБА_18 , який суду показав, що всі експертні висновки у даному кримінальноиу провадженні щодо спричинених тілесних ушкоджень, їх тяжкості, механізму спричинення, робив на підставі медичних документів потерпілого ОСОБА_8 . Він особисто не оглядав його. Свої висновки підтримує повністю. Також суду показав, що при таких тілесних ушкодженнях, які виявлено у ОСОБА_8 він міг рухатися, повертатися, підніматися, щось говорити якийсь час. Поки не настав набряк мозку, коли він втратив свідомість. Зовнішні тілесні ушкодження були описані відразу лікарями Радивилівської лікарні. Було також зафіксовано травму голови справа. Операцію робили зліва. Якщо був удар від падіння правою сторою, то за механізмом противоудару могли виникнути тілесні ушкодження злівої сторони. Він відобразив механізм виникнення тілесних ушкоджень у своїх висновках. Забій як тілесне ушкодження взагалі експертом не оцінюється. Основна травма сталася від падіння на плоску поверхню лівою частиною голови. Лікарі при первинному огляді, враховуючи важкий стан пацієнта, могли і не зазначити тілесні ушкодження з лівої сторони голови.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши всі докази по справі та документи, які характеризують обвинуваченого як особу, з`ясувавши інші питання, що вирішуються при ухваленні вироку, суд вважає доведеним у ході судового розгляду винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України - необережному тяжкому тілесному ушкодженні.

Судом досліджено матеріали кримінального провадження, а саме письмовий витяг з кримінального провадження №0000353 від 15.10.2019 року /а.п.1 т.2/ з якого вбачається, що органом досудового розслідування Радивилівським ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про те, що 14 жовтня 2019 року близько 22 години 20 хвилин в приймальне відділення Радивилівської РЛ каретою швидкої допомоги був доставлений без свідомості ОСОБА_8 1972 року народження, житель АДРЕСА_2 .

Доказами, які підтверджують факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_4 є дані протоколів пред`явлення особи для впізнання та фототаблицями до них від 27 жовтня 2019 року, 12 листопада 2019 року, якими зафіксовано, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 із запрошених для пред`явлення осіб за зовнішніми ознаками впізнали ОСОБА_4 , так як вони бачили його 14 жовтня 2019 року у АДРЕСА_3 , під час конфлікту з ОСОБА_8 /а.п.25-30 т.2, а.п.36-41 т.2 /.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_19 просив суд визнати дані докази очевидно недопустимими та не приймати їх до уваги під час ухвалення вироку, оскільки під час проведення впізнання статистами виступали особи, які відрізнялися за віком та зовнішністю, що прямо суперечить вимогам ч.2 ст.228 КПК України. Крім того, свідку ОСОБА_11 було показано ОСОБА_4 до проведення впізнання. Також було порушено вимоги ст. 228 КПК України, оскільки ОСОБА_4 був єдиний серед осіб одягнутий в кофті червоного кольору. Під час розгляду справи в суді свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 заперечили дані обставини про те, що їм напередодні проведення впізнання було показано ОСОБА_4 . Ствердно повідомили в суді, що добре бачили ОСОБА_4 на місці вчинення злочину та по зовнішніх ознаках: рості, статурі, темному волоссі впізнали ОСОБА_4 серед інших статистів. Крім того, на ілюстративних таблицях, долучених до протоколів пред`явлення особи до впізнання від 27.10.2019 року та 12.11.2019 року, які було досліджено під час розгляду справи в суді, особа на яку вказав свідок ОСОБА_20 , був одягнутий в куртці і нічим не відрізнявся від інших статистів. При впізнанні зі свідком ОСОБА_11 , в присутності адвоката ОСОБА_19 , особа, на яку вказав свідок ОСОБА_11 , одягнута в кофту з полоскою, якого кольору невідомо. При огляді фотографій статистів при проведенні впізнання зі свідком ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вбачається, що це були особи однієї статі, яких було не менше трьох, вони по зовнішності не мали різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. В протоколах пред`явлення для впізнання від учасників слідчих дій, в тому числі, з участю захисника ОСОБА_19 , при ознайомленні з протоколами ніяких зауважень не зазначено. З наведених підстав, суд вважає дані докази належними та допустимими та такими, що можуть бути взяті до уваги судом при винесенні вироку. Крім того, в судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_19 ставив під сумнів покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , оскільки батьки свідків є колишніми працівниками поліції. Однак, свідком по справі є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження і яка викликана для давання показань. Статтею 65 КПК України визначено перелік осіб, які не можуть бути допитані в якості свідків. Допитані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до таких осіб не відносяться, тому суд немає підстав не брати покази даних свідків до уваги під час винесення вироку по справі.

Відповідно до досліджених в судовому засіданні протоколів проведення слідчих експерементів зі свідками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та досліджених відеозаписів з оптичних дисків - додатків до протоколів проведення слідчих експерементів від 27 жовтня 2019 року, 12 листопада 2019 року, судом було встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 показали місце події та розповіли, а потім продемонстрували обставини нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а саме нанесення удару ногою в область правої ноги потерпілого в бедро, від чого останній впав через бардюр на проїжджу частину та вдарився головою об тверду поверхню асфальтного покриття дороги /а.п.31-35 т.2/ та 42-46 т.2/.

Під час дослідження в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експеременту із обвинуваченим ОСОБА_4 від 9 грудня 2019 року та відеозапису до слідчого експерименту, було встановлено, що ОСОБА_4 було показано місце де почався конфлікт та показано в хронології, що і як відбувалося. Так обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що після конфлікту між ним та ОСОБА_8 біля кафе бару «Асторія», ОСОБА_8 попрямував у напрямку площі "Незалежності" по вул. І.Франка м. Радивилів. ОСОБА_4 вказав на місце, де упав ОСОБА_8 через бардюр на прїжджу частину, про те чому він впав, він не може сказати. Також вказав, що на даному місці між ним та ОСОБА_8 бійки не було. ОСОБА_4 також вказав, що ноги ОСОБА_8 знаходилися на тротуарі, а тулуб лежав на проїжджій частині правою стороною, він намагався підвестися. Після цього ОСОБА_4 із дружиною покинули місце, чи ОСОБА_8 підводився він не знає /а.п.139-143 т.2/.

Судом було досліджено протокол огляду речових доказів, ілюстративну таблицю до нього від 23 жовтня 2019 року та відеодиск. Під час перегляду встановлено, що оптичний диск, добровільно був наданий ОСОБА_11 . На даному диску наявні дві папки під назвою «Відео» та «Фото», в яких знаходяться файли в кількості по 2 штуки. Під час перегляду відеофайлів, було встановлено наступне:

- на відео №1 встановлено, що ОСОБА_8 лежить на проїжджій частині вулиці І.Франка, що в м. Радивилів Рівненської області на боку без свідомості, важко дихає, на голові наявна рана, речовина бурого кольору;

- на відео № 2 встановлено, що ОСОБА_8 лежить на тротуарі по АДРЕСА_3 , на спині без свідомості, важко дихає /а.п.48-49,51 т.2/.

Судом було також досліджено протокол огляду речових доказів, ілюстративну таблицю до нього від 23 жовтня 2019 року та відеодиск. Під час перегляду встановлено, що оптичний диск, добровільно був наданий ФОП ОСОБА_21 . На даному диску наявна папка під назвою «Відео по ТТУ».

Під час перегляду відеофайлів, на оптичному диску було встановлено наступне:

- на відео «САМ2»: в 21:20:42. встановлено, що ОСОБА_8 прямує по вул. І.Франка у напрямку від кафе-бару «Асторія» до площі "Незалежності", по заду нього за ним іде ОСОБА_4 , із невідомою жінкою;

- на відео « САМ2» о 21:22:12. встановлено, що ОСОБА_4 , із невідомою жінкою по правому тротуару повертається із сторони площі "Незалежності", та прямує до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_8 у зворотньому напрямку не повертався /а.п.54-56,57 т.2/.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 29.11.2019 року та фототаблицями до нього вбачається, що місцем проведення огляду є АДРЕСА_3 , а саме місце поблизу будинку побуту, що розташований навпроти площі « Незалежності». Безпосередньо оглядалась ділянка на повороті, а саме бардюр, тротуар та проїжджа частина. Під час проведення огляду проводилися відповідні заміри висоти бардюра від проїжджої частини. /а.п.165-170 т.2/.

Відповідно до висновків судово - медичного експерта від 29.10.2019 року, 14.11.2019 року, 18 грудня 2019 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження:

- важка ЧМТ. Перелом кісток черепа (перелом пірамідки скроневої кістки зліва). Забій стиснення головного мозку важкого ступеня. Гостра субдуральна гематома лівої гімісфери головного мозку» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент отримання;

- на правій сідниці з поширенням на стегнову ділянку масивна гематома. На лівому стегні та гомілці п.ш гематоми. Вказанні вище тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, могли утворитись від ударів руками та ногами, чи внаслідок дії інших тупих предметів без відображення їх властивостей, можливо в термін зазначений в постанові і які згідно п.2.3.5 « Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- експерт дати відповідь на питання: «чи відповідає механізм та локалізація заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що встановлений під час судово-медичної експертизи, механізму та локалізації заподіяних тілесних ушкоджень, що вказані підозрюваним 09.12.2019 року під час проведення слідчого експеременту ?» не може, оскільки ОСОБА_4 не вказує, як саме відбулося травмування потерпілого /а.п.83-84, 86-87,154-155,196-198 т.2/.

Судом також досліджено характеризуючі особу обвинуваченого матеріали.

Згідно довідки про судимість, ОСОБА_4 раніше не судимий /а.п.111 т.2/.

Відповідно до довідки, виданої Крупецькою сільською радою № 2017 від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 до складу його сім`ї входять дружина - ОСОБА_14 , дочка ОСОБА_22 , 07.10.2008 року, син ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_24 та брат - ОСОБА_25 /а.п.90 т.2/.

Згідно характеристики виданої Крупецькою сільською радою Радивилівського району ОСОБА_4 за час проживання на території сільської ради зарекомендував себе задовільно, скарг від сусідів не надходило /а.п.89 т.2/.

Згідно повідомлення КНП "Радивилівська районна лікарня" Радивилівської районної ради № 851 від 22.10.2019 року, ОСОБА_4 на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває /а.п.92 т.2/.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, вчинений ОСОБА_4 відноситься до нетяжких злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги обставини, передбачені ст.ст.66,67 Кримінального кодексу України, які пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що особа вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, на вихованні має неповнолітніх дітей.

До обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить тяжкі наслідки, завдані злочином.

Відповідно до висновку досудової доповіді органу пробації про обвинуваченого ОСОБА_4 , орган пробації, врахувавши соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, а також низький рівень ризику вчинення обвинуваченим повторного правопорушення та низький рівень ризику його небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства /а.п. 117-120 т.1/.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги те, що злочин вчинений при обтяжуючих покарання обставинах, зокрема злочином спричинено тяжкі наслідки. Суд також бере до уваги ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, відсутність з його стророни будь-якої допомоги потерпілому в процесі лікування, реабілітації та догляду. Суд також бере до уваги думку потерпілої про сувору міру покарання для обвинуваченого. Також суд враховує при призначенні покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючі покарання обставини, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. Таке покарання, на думку суду, буде відповідати критеріям справедливості покарання, також запобіганню вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Щодо цивільних позовів наявних у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведенності підстав і розміру позову, задовільняє цивільний позов повністю, або частково чи відмовляє в ньому.

Прокурором у даному кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Радивилівської міської ради в інтересах КНП "Радивилівська центральна міська лікарня" заявлено цивільний позов про відшкодування витрат за перебування потерпілого від злочину ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні в розмірі 14006,73 грн. на користь КНП "Радивилівська центральна міська лікарня". Даний позов прокурор мотивує тим, що з причин отримання потерпілим ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, нанесених ОСОБА_4 , потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у Радивилівській районній лікарні з 14.10.2019 року по 15.10.2019 року у відділенні анастезіології та інтенсивної терапії. Витрати лікарні, понесенні на його лікування становлять 14006,73 гривень. Оскільки на сьогодні, витрачені лікарнею кошти на лікування потерпілого ОСОБА_8 від злочину не відшкодовано, - вбачається порушення інтересів держави в особі Радивилівської районної ради в особі КНП "Радивилівська районна лікарня" Радивилівської районної ради. Тому прокурор просить стягнути дані витрати з обвинуваченого.

Під час розгляду справи в суді, прокурор позов підтримав повністю, просить його задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_4 позов прокурора не визнав, подавши відзив на даний позов, в якому вказав, що ніяких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 він не наносив і відповідно не несе відповідальності за перебування його на стаціонарному лікуванні.

ОСОБА_4 також вказав, що у позовній заяві прокурор зазначив, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 були ним спричинені у вигляді одного удару ногою у область правої ноги, в результаті чого ОСОБА_8 із прискоренням упав на проїжджу частину та отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої ЧМП, перелом кісток черепа. Відповідно до висновку експерта тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент отримання. Однак в ході досудового розслідування слідчим не було здобуто жодного доказу про його причетність до отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .. У задоволенні позову прокурора просить відмовити у повному обсязі, через безпідставність та необгрунтованість позовних вимог та його непричетність до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заявлені позовні вимоги прокурора Радивилівського відділу Дубенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Радивилівської міської ради в особі Комунального некомерційного підприємства "Радивилівська центральна міська лікарня" Радивилівської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування витрат понесених закладом охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, підлягають до задоволення, виходячи із наступних міркувань.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено і доведено, що в результаті заподіяння тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні у Радивилівській районній лікарні з 14.10.2019 року по 15.10.2019 року у відділенні анастезіології та інтенсивної терапії

Згідно ч.ч.1,3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.
Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Так, згідно інформації Радивилівської районної лікарні № 140 від 29.01.2019 року, ОСОБА_8 , 1972 року народження, житель АДРЕСА_2 , був госпіталізований у відділення анастезіології та інтенсивної терапії Радивилівської районної лікарні. Потерпілий ОСОБА_8 з 14.10.2019 року по 15.10.2019 року знаходився на лікуванні у відділенні анастезіології та інтенсивної терапії Радивилівської районної лікарні, понесені на його лікування витрати, а саме за 1 ліжко-день становлять 14006,73 грн./а.п.94 т.2/.

За вказаних обставин, суд дійшов до переконання, що в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 порушені права закладу охорони здоров`я, які підлягають захисту шляхом задоволення позову прокурора.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 на її користь матеріальної шкоди в розмірі 218 399 грн. 34 коп, яка пов`язана з ушкодженням здоров`я та лікуванням та моральної шкоди в розмірі 400 000 гривень. Свій позов цивільний позивач мотивує тим, що в результаті злочинних дій ОСОБА_8 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження. У зв`язку з отриманими травмами він перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні анастезіології та інтенсивної терапії Радивилівської районної лікарні з 14.10.2019 року по 15.10.2019 року. ОСОБА_8 були спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді одного удару ногою у область правої ноги, в результаті чого ОСОБА_8 із прискоренням упав на проїжджу частину та отримав тілесні ушкодження у вигляді важкої ЧМП, перелом кісток черепа. Відповідно до висновку експерта тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент отримання. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 перебуває в непритомному стані, лежачий, годується через спеціальну медичну трубку. Є людиною з інвалідністю 1 групи. Потребує постійного стороннього догляду. Крім постійного догляду йдуть дуже великі витрати на лікування. За період з 14 жовтня 2019 року по теперішній час по квитанціях, які зібрані, на лікування позивачем були понесені витрати у розмірі 218 399 грн. 34 коп., які просить суд стягнути в рахунок відшкодування понесених витрат на лікування.

Позивач також вказала, що в результаті вказаного кримінального правопорушення її син ОСОБА_8 зазнає постійного фізичного болю, моральних страждань. Фактично з нормальної людини він перетворився на людину з інвалідністю, відновити втрачене здоров`я практично не можливо. Позивачка людини вже не молода, їй 73 роки і вона вимушена доглядати син-інваліда. Вона не спить ночами, постійно перебуває біля сина, як не вдома, то в лікарні, а тому зазнає сильного морального страждання від мук її сина. Постійно перебуває біля сина та нічого не може робити, відпочивати та врешті нормально жити. Крім неї, моральних страждань, сильного психологічного стресу зазнала вся їхня родина, яка постійно допомагає їй фінансово у лікуванні її сина.

Тому оцінює розмір моральної шкоди в сумі 400 000 грн., яку просить стягнути на її користь.

Під час розгляду справи в суді, потерпіла ( цивільний позивач) ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали повністю, наполягають на їх задоволенні. Крім того, ОСОБА_6 просить врахувати суд те, що обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому не визнає та взагалі не допомага їй матеріально у проведенні лікування ОСОБА_8 . До суду подано лише третю частину чеків, що підтверджують витрати на лікування, оскільки багато чеків вона на початку лікування не зберегла, а також багато витрат на лікування немає можливості підтвердити документально, бо такі чеки їй не видавалися. Її син є молодою людиною, який хотів жити, а в результаті дій обвинуваченого став інвалідом першої групи, лежить без свідомості і потребує постійного стороннього догляду, його активне життя закінчилося.
Обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_4 позов ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням не визнав, надавши відзив на позов, в якому вказав, що позов не визнає, оскільки не наносив ОСОБА_8 тілесних ушкоджень і відповідно не несе відповідальності за заподіяну матеріальну та моральну шкоду. Крім того, в ході досудового розслідування слідчим не було здобуто жодного доказу про його причетність до отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . У самій позовній заяві ніяким чином не обгрунтовано розмір заподіяної моральної шкоди, оскільки позивачка лише формально зазначила, що саме таку шкоду їй заподіяно і при цьому не навела жодного доказу щодо визначення розміру моральної шкоди. Посилання позивачки ОСОБА_6 в позовній заяві про те, що він не вибачився і не надає допомоги на лікування її синові є безпідставними, оскільки він тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не наносив і тому не має обов`язку відшкодовувати заподіяну шкоду.
Просить в задоволенні позову ОСОБА_6 про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, відмовити у повному обсязі, через безпідставність та необгрунтованість позовних вимог та його непричетність до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.
Заслухавши пояснення потерпілої (позивача) та відповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заявлені позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до задоволення частково в розмірі 215736, 83 грн. оскільки судом було досліджено та взято до уваги при обрахунку фактичних витрат на лікування потерпілою оригінали чеків витрат на лікування та реабілітацію і саме такий розмір судом було встановлено.
Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Судом встановлено і доведено, що в результаті заподіяння тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_8 перебуваючи на лікуванні поніс не тільки матеріальну, а і моральну шкоду.
Так, в судовому засіданні досліджено протоколи медичного дослідження від 15.10.2019 року та 16.10.2019 року, аксіальна КТ головного мозку та основи черепа ОСОБА_8 /а.п.59-61 т.2/, загальний аналіз крові ОСОБА_8 від 15.10.2019 року, 16.10.2019 року, 18.10.2019 року та 19.10.2019 року /а.п.61-63/, копію медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_8 № 18749 та копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4780 /а.п.64-71/, передопераційний огляд анестезіологом від 18.10.2019 року, копію протоколу операції та копію протоколу переливання крові, протокол знеболення від 15.10 2019 року, листок призначень лікарями наркотичних і психотропних лікарських засобів та виконання цих призначень /а.п.72-80/.
Дані документи підтверджують те, що потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження та неодноразово звертався за медичною допомогою, йому було проведено дороговартісну діагностику, неодноразово прооперовано та проведено відповідне лікування, проводилися курси реабілітації в реабілітаційному центрі "Чайка". Вищевказані медичні документи, свідчать про тяжкий стан потерпілого ОСОБА_8 .. В судовому засіданні досліджено чеки про оплату медикаментів та квитанції про сплату комп`ютерної томографії, яка була проведена ОСОБА_8 .. Відповідно до досліджених чеків та квитанцій потерпіла ОСОБА_6 понесла матеріальну шкоду, пов`язану з ушкодженням здоров`я ОСОБА_8 та лікування на загальну суму 215736, 83 грн. ( а.п. 4-58 т.3). На сьогодні потерпілий ОСОБА_8 є інвалідом першої групи А, який вимагає постійного стороннього догляду (а.п.62, 63 т.3 ).
Норми ст. 23 ЦК України вказують на те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, на що вказує й постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди".
За роз`ясненнями вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю, розмір відшкодування якої визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо), з урахуванням стану здоров"я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності, виваженості та справедливості.
Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, заслухавши показання сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправними діями обвинуваченого ( цивільного відповідача) і шкодою, заподіяною потерпілому та наявністю вини відповідача у заподіянні цієї шкоди, характер немайнових втрат позивача, яких вона понесла, зокрема стан здоров`я ОСОБА_8 , час та зусилля, необхідні для підтримання стану в якому зараз перебуває ОСОБА_8 , а також враховуючи, що потерпілому дійсно була заподіяна матеріальна та моральна шкода, яка виразилась у понесених матеріальних витратах на лікування, у душевних та фізичних стражданнях потерпілого, він став інвалідом першої групи з необхідністю постійоного стороннього догляду, а також з врахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача підлягають задоволенню частково. Суд при цьому бере до уваги майновий стан обвинуваченого, який ніде не працює. З врахуванням наведеного, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює розмір моральної шкоди в сумі 300000 гривень.
Відповідно до постанови про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 23.10.2019 року у даному кримінальному провадженні наявні речові докази /а.п.50,57 т.2 /.

Відповідно до ст. 100 КПК України, суд повинен вирішити долю речових доказів.

На підставі викладеного, відповідно ст. ст. 12, 50, 65, 66, 67 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 100, 373- 374, 376, 377, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу затримання в порядку виконання вироку суду.

Цивільний позов прокурора Радивилівського районного відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Радивилівської міської ради Рівненської області в особі комунального некомерційного підприємства "Радивилівська центральна міська лікарня" Радивилівської міської ради Рівненської області до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_8 - задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_4 кошти у вигляді витрат за перебування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_8 на стаціонарному лікуванні в розмірі 14006 (чотирнадцять тисяч шість) гривень 73 копійки на користь комунального некомерційного підприємства "Радивилівська центральна міська лікарня" (вулиця Садова, будинок,4 місто Радивилів, Рівненської області, 35550), р/р НОМЕР_1 .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_6 , жительки АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в розмірі 215736 ( двісті п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять шість) грн. 83 копійки та 300000 (триста тисяч ) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Речові докази DVD-R диск із відео та фото записом місцезнаходження ОСОБА_8 , 14.10.2019 року та DVD-R диск із відеозаписом із камери відеоспостереження, яка розташована на належному ОСОБА_26 приміщенні зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1