ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/4313/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/234/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/570/20 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого кондитером-наладчиком ТОВ «КФ РОСА», без визначеного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.08.1992 року Московським районним судом м.Харкова за ч.ч.2, 3 ст.140, ч.2 ст.141, ст.17, ч.3 ст.81, ст.42 КК України (в ред.1960 року) на 4 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-05041999 року Ленінським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.140, ч.2 ст.17, ч.2 ст.196-1, ст.42 КК України (в ред.1960 року) на 7 років позбавлення волі;

-28.08.2001 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.183-3, ст.43 КК України 9в ред.1960 року) на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-01.10.2002 року Харківським районним судом Харківської області за ст.391 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

-17.08.2007 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-04.10.2010 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-24.12.2014 року Комінтернівським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

-11.03.2015 року Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі. 08.09.2017 звільнився за відбуттям строку покарання,

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Кримінальне провадження було розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став та знову, повторно, скоїв корисливий злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_7 17 квітня 2018 року близько 10 год. 30 хв., перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом застосування фізичної сили подолав паркан та проник на територію подвір`я біля вказаного будинку, де шляхом розбиття віконного скла на першому поверсі даного будинку проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав наступне майно, належне потерпілій ОСОБА_8 , а саме: грошові кошти в розмірі 1200 доларів США, що, згідно офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 17.04.2018 року, складало 31 307 грн. 13 коп.; грошові кошти в сумі 10 тис. грн.; обручку з золота проби 583 вагою 6 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року становить 3864 грн. 06 коп.; обручку з золота проби 583 вагою 2,7 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року, становить 1738 грн. 82 коп.; кільце з золота проби 583 вагою 4 гр., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2108 від 17.05.2018 року, становить 2576 грн. 04 коп.; кільце з золота проби 583 вагою 4 гр., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року, становить 2576 грн. 04 коп.; обручку з золота проби 350 вагою 3 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12605/12926-12930 від 18.06.2019 року, становить 2466 грн. 00 коп.; обручку з золота проби 583 вагою 2,3 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року становить 1481 грн. 22 коп.; обручку з золота проби 583 вагою 3 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року становить 1932 грн. 03 коп.; дві сережки з золота проби 583 вагою 2,34 гр., вартість яких, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року становить 1506 грн. 98 коп.; перстень з золота проби 583 вагою 5 гр. з рубіном (рубін червоний, довжиною 1 см., шириною 0,5 см.), вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року, становить 3220 грн. 05 коп.; ланцюг з золота проби 583 вагою 4 гр. довжиною 60 см., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року становить 2576 грн. 04 коп.; наперсток з золота проби 583 вагою 6 гр., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12605/12926-12930 від 18.06.2019 року, становить 5700 грн. 00 коп.; ланцюг зі срібла проби 925 вагою 4 гр. довжиною 51 см., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018, становить 48 грн. 16 коп.; кулон зі срібла проби 925 вагою 6 гр., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року, становить 72 грн. 24 коп.; ланцюг зі срібла проби 875 вагою 6 гр. довжиною 65 см., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року, становить 68 грн. 34 коп.; кулон зі срібла проби 875 вагою 7 гр., вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2108 від 17.05.2018 року, становить 79 грн. 73 коп.; обручку зі срібла проби 925 вагою 2 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12605/12926-12930 від 18.06.2019 року, становить 100 грн. 00 коп.; обручку зі срібла проби 925 вагою 3 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12605/12926-12930 від 18.06.2019 року, становить 150 грн. 00 коп.; обручку зі срібла проби 925 вагою 2 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12605/12926-12930 від 18.06.2019 року, становить 100 грн. 00 коп.; обручку зі срібла проби 925 вагою 1,5 гр., вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №12605/12926-12930 від 18.06.2019 року, становить 80 грн. 00 коп.. Після чого, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення - злочину зник, обернув вказане викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 71 642 грн. 88 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ставить питання про скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначив, що суд на його вимогу не допитав у судовому засіданні потерпілу ОСОБА_8 , яка мала намір подати до суду клопотання про призначення обвинуваченому умовного покарання, а також не дав можливості долучити до матеріалів справи двосторонню угоду між потерпілою та обвинуваченим, згідно якої він повинен відшкодовувати щомісяця завдані збитки.

Обвинувачений в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про розгляд апеляційної скарги за обов`язкової його участі не подав, а тому апеляційний розгляд проводився за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який вважав вирок законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, перед прийняттям рішення про дослідження доказів у передбаченому ч.3 ст.349 КПК України порядку, суд попередньо з`ясував у обвинуваченого, потерпілої та інших учасників судового провадження, всі вищевказані в цьому законі обставини і, впевнившись що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, а їх позиції добровільні, роз`яснив ОСОБА_7 наслідки розгляду провадження у зазначеному вище порядку, проти чого останній не заперечував, про що власноруч письмово підтвердив у відповідній заяві ( а.с.79).

Даних, які б свідчили про неналежне виконання судом вимог ч.3 ст.349 КПК України щодо роз`яснення порядку і наслідків розгляду кримінального провадження в передбаченому вище порядку, не встановлено.

За таких обставин суд обґрунтовано розглянув кримінальне провадження у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу останнього.

При цьому, згідно технічного запису судового засідання, ніхто із учасників судового провадження не заперечував проти такого обсягу дослідження доказів, у зв`язку з чим, доводи скарги обвинуваченого щодо відмови суду допитати потерпілу, безпідставні.

Крім того, на запитання головуючого судді щодо доповнення судового розгляду, потерпілою ніяких клопотань заявлено не було, що також свідчить про безпідставність доводів скарги обвинуваченого про те, що суд не дав можливості ОСОБА_8 долучити до матеріалів справи двосторонню угоду між потерпілою та обвинуваченимпро порядок відшкодовування завданої злочином матеріальної шкоди.

Згідно матеріалів провадження, потерпілій ОСОБА_8 було надано право приймати участь у судових дебатах, яка у своїй промові висловила свою позицію щодо покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому.

З огляду на наведене, виходячи із положень ч.3 ст.404 КПК України, висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів не перевіряє оскільки вони у судовому засіданні ніким не оспорювались і щодо них докази не досліджувалися відповідно до положень ч.4 ст.349 КПК України, порядок застосування якої не був порушеним.

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Згідно до положень ст.75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не має визначеного місця проживання, офіційно працевлаштований, а також пом`якшуючі покарання обставини щире каяття та добровільне часткове відшкодування завданих збитків, у зв`язку з чим суд призначив обвинуваченому покарання, яке за своїм видом та розміром є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 через незначний строк після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а також досудову доповідь органу пробації, згідно якої обвинувачений повинен нести покарання у виді позбавлення волі, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства без застосування ст.75 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання є справедливим і підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно положень ст.75 КК України, - не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 06 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: