Справа №705/4028/19
1-кс/705/252/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000358 від 05.07.2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (судова справа №705/4028/19 провадження №1-кп/705/902/21),

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000358 від 05.07.2019 року (судова справа № 705/4028/19 провадження № 1-кп/705/902/21).
Суддею ОСОБА_3 було заявлено самовідвід з посиланням на те, що у зазначеному кримінальному провадженні обвинуваченим є ОСОБА_4 , який на час вчинення кримінального проступку був неповнолітнім.
Оскільки суддя ОСОБА_3 не є суддею, уповноваженим згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх, вважає, що є підстави для заявлення нею самовідводу від розгляду вказаного кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_3 та інші учасники розгляду справи в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Суддя ОСОБА_3 додаткових пояснень з приводу заявленого самовідводу не подала.
Суддя ухвалив розглядати заяву про самовідвід за відсутності осіб, які не з`явилися.
Вивчивши заяву та наявні матеріали кримінального провадження, суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 КПК України правосуддя у кримінальному провадженні здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченим цим кодексом.

При цьому в ч. 3 ст. 35 КПК України передбачено, що визначення судді для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, із врахуванням обставин, що є перешкодою (забороною) для участі у розгляді справи судді, на підставах передбачених законом. Одночасно, після визначення судді для конкретного судового провадження, - не допускається внесення змін до реєстраційних даних провадження, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, що виключають участь судді в розгляді справи, викладені в ст.ст. 75, 76 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відповідно до ст. 75 КПК України визначені обставини, які можуть бути підставою для відводу судді. Суть цієї норми полягає в тому, що вона передбачає визначений законом перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участь в розгляді кримінального провадження (в т.ч. це стосується і розгляду справ колегіально).

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до статті 9 Конституції України, ст.ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді при розгляді кримінального провадження.

При вирішенні питання самовідводу судді у вказаному кримінальному провадженні суд враховує правові позиції та практику, що викладена Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Сокуренко і Стригун проти України» щодо інтерпретації суті поняття «суд, встановлений законом», яке є елементом права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В п.п. 23, 24 рішення зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Відповідно до п.14 ст.31 КПК України кримінальне провадження щодо розгляду стосовно неповнолітньої особи обвинувального акта здійснюються суддею, уповноваженим згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» на здійснення кримінального провадження стосовно неповнолітніх.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у місцевих загальних судах та апеляційних судах діє спеціалізація суддів із здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх. Судді (суддя), уповноважені здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, обираються з числа суддів відповідного суду зборами суддів цього суду за пропозицією голови суду або за пропозицією будь-якого судді цього суду, якщо пропозиція голови суду не була підтримана, на строк не більше трьох років і можуть бути переобрані повторно.

Таким чином, оскільки суддя ОСОБА_3 не є суддею, уповноваженою на розгляд справ щодо неповнолітніх, суд вважає, що наявні обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді, а також можуть вказувати на порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим є достатньо підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 31, 75, 81 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні за №0000358 від 05.07.2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (судова справа № 705/4028/19 провадження № 1-кп/705/902/21) задовольнити.
Справу № 705/4028/19 (провадження № 1-кп/705/902/21) повернути до канцелярії Уманського міськрайонного суду Черкаської області для визначення іншого слідчого судді автоматизованою системою документообігу суду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1