КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: Масенко Д.Є.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року місто Київ

Суддя Київського апеляційного суду Масенко Д.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_1 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року,
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Київської області Соколюка О.В., та накладено арешт на земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, що належать ПАТ «Обухівське» на підставі Державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996 р., виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 284, Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996 р., виданого Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 1 та відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996 р. виданого Обухівською міською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 радгоспу-комбінату Обухівський, а також земельні ділянки, що розташовані в межах земель визначених державними актами на право постійного користування землею радгоспу-комбінату «Обухівський» серії ІІ-КВ № 003262 від 13.02.1996, серії ІІ-КВ № 003263 від 16.02.1996, серії ІІ-КВ № 003264 від 19.02.1996, перелік та ідентифікуючі ознаки яких наведено в клопотанні сторони обвинувачення, із встановленням для ПАТ «Обухівське» (код 00857284), Центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів та у галузі земельних відносин та його територіальних органів, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, для інших власників та користувачів земельних ділянок, у тому числі для ТОВ «Роза-Л» () заборону на відчуження та розпорядження зазначеними вище земельними ділянками.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером № :02:012:0128, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером № :02:012:0128 відмовити.

Дослідивши обставини щодо дотримання строку звернення з апеляційною скаргою, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення апелянту апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, власник майна ОСОБА_1 під час розгляду даного клопотання про арешт майна, присутнім у судовому засіданні суду першої інстанції не був (а.с. 3, 4-47, т. 5).

В тексті апеляційної скарги власник майна ОСОБА_1 вказує, що з матеріалами справи він ознайомився 25.03.2021 року (а.с. 107 т. 8), у зв`язку із чим апеляційна скарга подана в межах строку апеляційного оскарження.

З апеляційною скаргою власник майна ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду 30.03.2021 (а.с. 134 т. 8, конверт), тобто з пропуском строку апеляційного оскарження.

Положення ч. 3 ст. 395 КПК України передбачає, що у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, вона має право на апеляційне оскарження протягом п`яти днів з моменту отримання копії судового рішення.

Посилання апелянта на необхідність відраховувати строк на подання апеляційної скарги з моменту ознайомлення з матеріалами справи, не передбачено ст. 395 КПК України. Підстав ототожнювати момент ознайомлення з матеріалами справи та дату отримання копії судового рішення, що оскаржується, з урахуванням положень ст. 395 КПК України, немає.

На користь такого висновку свідчить Інструкція з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, відповідно до якої, копія судового рішення (документу) засвідчується відміткою «Згідно з оригіналом»; на копії документа зазначається найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів і прізвища, дати засвідчення копії; копія документа скріплюється відповідною печаткою суду та особа, яка одержала копію судового рішення повинна розписатись в її отриманні.

Проте, необхідним буде відмітити, що апелянт не позбавлений права отримати копію оскаржуваного судового рішення та протягом п`яти днів, з моменту його отримання, звернутися до суду з апеляційною скаргою.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Враховуючи наведене, та те, що апелянт в апеляційній скарзі не ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, суд вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 309, 395, 399, 405 КПК України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року, повернути особі, яка подала апеляційну скаргу після закінчення строку апеляційного оскарження.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя
Київського апеляційного суду Масенко Д.Є.