ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/165/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 646/6734/20(провадження 1-кс/646/2467/2020) Доповідач ОСОБА_2
Категорія : скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
заявника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність, уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність, уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року, скасувати зазначену ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості щодо вчинення слідчим ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначив, що 04.01.2021 р. отримав оскаржувану ухвалу, якою йому відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 09.11.2020 р. В своїй заяві він вказав фактичні дані про кримінальне правопорушення, скоєне слідчим Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 . Вважає, що дане правопорушення слідчий скоїв за ознаками ст.ст. 364, 365, 374 КК України, чим спричинив йому моральну шкоду та тяжкі наслідки. А тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року та постановити нову, якою задовольнити вимоги його скарги.

Судова колегія вважає можливим поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки доводи заяви про пропуск строку на апеляційне оскарження з поважних причин не спростовані матеріалами справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 13.11.2020 ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність, уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, в якій просив зобов`язати прокурора Харківської обласної прокуратури внести відомості щодо скоєння кримінального правопорушення слідчим Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 до ЄРДР. В обґрунтування скарги ОСОБА_7 посилався на те, що 09 листопада 2020 року він звернувся через спецчастину Харківського слідчого ізолятору до Харківської обласної прокуратури з заявою в порядку ст. 214 КПК України про вчинення слідчим Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 364, 365, 366 КК України.

Відмовляючи у задоволені скарги, слідчий суддя виходив з підстав, визначених в ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та керувався вимогами ч.1 ст. 214 КПК України, згідно якої, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Саме відомості про кримінальне правопорушення, що містяться у заяві чи повідомленні і підлягають внесенню до ЄРДР протягом 24 годин з моменту отримання такого повідомлення або заяви. Передумовою внесення до ЄРДР відповідних відомостей за заявою, є наявність у поданій заяві «обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення».

При цьому слідчий суддя зазначив, що обставини, наведені у заяві ОСОБА_7 , є вочевидь недостатніми для висновку про виявлення фактичних обставин вчинення слідчим органу досудового розслідування умисних злочинів, оскільки слідчий, відповідно до ст.ст.199, 295, 295-1 КПК України, уповноважений складати клопотання про продовження строку досудового розслідування та про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, вручати примірники цих документів підозрюваному, і правова оцінка змісту цих документів, а також строкам їх подання, надається особами, уповноваженими на їх розгляд.

Слідчий суддя вважав, що заява ОСОБА_7 від 09.11.2020 не містить обставин, які б могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому, відомості, що містяться в ній, не можуть вважатися такими, що підлягають внесенню до ЄРДР, незважаючи на ініціювання у цій заяві початку саме кримінального провадження, а не її розгляду у будь-якому іншому порядку. За таких обставин у слідчого судді відсутні правові підстави для задоволення скарги у зв`язку з її необґрунтованістю.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді, оскільки він ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР є наявність заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а підставою кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 КК України є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до висновку викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачено, що до реєстру вносяться відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому колегія суддів враховує, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

З фактичного змісту заяви ОСОБА_7 (а.с.4-9), на яку посилається скаржник, вбачається, що в провадженні слідчого Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження №0001704 від 03.09.2020, в якому заявник має процесуальний статус підозрюваного, а слідчий, маючи певну процесуальну компетенцію, проводить досудове розслідування в порядку чинного КПК України у цьому кримінальному провадженні, що обумовлює необхідність проведення низки процесуальних та слідчих дій.

При цьому скаржником ОСОБА_7 , який має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, свідомо ігноруються норми чинного КПК України, які визначають процесуальний статус слідчого, як особи, яка має самостійну незалежну від учасників кримінального провадження процесуальну компетенцію, оскільки відповідно до норм ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні. Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з обгрунтованістю апеляційних доводів ОСОБА_7 щодо наявності ознак злочину в діях слідчого, який провадить досудове розслідування, дотримуючись перш за все, норм ст. 2 КПК України, оскільки зміст заяви ОСОБА_7 фактично зводиться до незгоди з певними процесуальними діями та процесуальними рішеннями слідчого в межах цього кримінального провадження.

При цьому, належить врахувати, що питання щодо процесуальної допустимості та належності доказів, отриманих під час проведення певних та слідчих дій, вирішує лише суддя першої інстанції під час розгляду справи по суті, тобто після складання та направлення обвинувального акту до суду, а тому такі доводи апеляційної скарги є вочевидь передчасними, що обумовлює необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням та висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 і підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_7 без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 307, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді