Справа № 372/1481/21
Провадження № 1-кп-197/21
В И Р О К
іменем України

24 травня 2021 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 29.03.2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Степанці Канівського району, Черкаської області, громадянина України, освіта загально-середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
28.03.2021 о 22 год. 36 хв. до чергової частини Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 , про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на пункті прийому металобрухту вбито сторожа.

З метою перевірки зазначеної інформації було здійснено виїзд на місце вчинення кримінального правопорушення слідчо-оперативної групи разом з відповідальним по Обухівському РУП майором поліції ОСОБА_4 . Приїхавши за вище вказаною адресою встановлено, що інформація підтвердилася та на пункті прийому металобрухту виявлено тіло охоронця. Після з`ясування обставин встановлено, що особа, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення буде повертатися на місце вчинення кримінального правопорушення на автомобілі. Після цього на місце вчинення вказаного кримінального правопорушення приїхав начальник відділу реагування патрульної поліції Обухівського РУП лейтенант поліції ОСОБА_5 . Надалі, 29.03.2021 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_7 на власному автомобілі «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_1 , разом з пасажиром, особою, яка підозрюється у вчиненні вбивства, приїхали за адресою: АДРЕСА_2 та зупинився навпроти воріт до пункту приймання металобрухту. В цей час до останніх з обох сторін автомобіля підійшли працівники поліції, які перебували у форменому одязі та виконували свої службові обов`язки, представилися та запропонували вийти з автомобіля, на що ОСОБА_9 , не зважаючи на те, що вони виконували покладені на них обов`язки щодо затримання злочинця, вирішив перешкодити їх діям почав рух заднім ходом. Потому, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, увімкнув задню передачу на своєму автомобілі та почав швидкий рух назад, в результаті чого вдарив правою відчиненою дверцею автомобіля майора поліції ОСОБА_4 , який намагався зупинити ОСОБА_9 , від чого останній впав на ґрунтове покриття та отримав тілесні ушкодження. В цей час до водійських дверей автомобіля за кермом якого знаходився ОСОБА_9 , підбіг лейтенант поліції ОСОБА_5 та намагався зупинити ОСОБА_9 , але останній, продовжуючи свій злочинний умисел на умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, різко здійснив рух транспорного засобу вперед, що призвело до удару працівника поліції ОСОБА_5 стійкою від водійських дверцят, від чого останній впав на ґрунтове покриття та отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_9 на автомобілі зник в невідомому напрямку.

Відповідно до висновку експерта №77 від 09.04.2021 року у ОСОБА_4 , виявленні тілесні ушкодження у вигляді саден на правій кисті та правому колінному суглобі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта №81 від 19.04.2021 року у ОСОБА_5 , виявленні тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, вказав, що з потерпілими примирились, претензій до нього вони не мають.
Суд вважає доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразились в умисному заподіяні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків підлягають кваліфікації за ч.2 ст.345 КК України.
24.05.2021 року між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення між потерпілими та обвинуваченим.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений просив затвердити мирову угоду.
Захисник ОСОБА_10 також просив затвердити угоду, оскільки сторони примирились, обвинувачений зробив для себе належні висновки.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вважали за доцільне затвердження укладеної між ними та обвинуваченим угоди.
Прокурор підтримав доцільність затвердження у підготовчому судовому засіданні угоди про примирення.
Зі змісту вказаної угоди вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнає свою вину у вказаному злочині.
Поряд з цим, згідно угоди обвинувачений та потерпілі дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч.2 ст.345 КК України, покарання за вчинений злочин.
Перевіривши угоду про примирення сторін на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки її невиконання, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
У судовому засіданні судом встановлено, що угода про примирення між сторонами укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення сторін, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам діючого КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для примирення.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим від 24 травня 2021 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 469-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення сторін від 24 травня 2021 року, укладену між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_7 з іншої сторони.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно до статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покласти на Канівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області.
Речові докази DVD+R диски залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1