У Х В А Л А

23.12.2020 м. Біла Церква

Коллегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в м. Біла Церква Київської області кримінальне провадження № 0001316 від 09.05.2019 відносно

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_6 ,

захисники - адвокати: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачений: ОСОБА_5

У С Т А Н О В И Л А:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, термін дії якого продовжений по 01.01.2021 включно, враховуючи, що до зазначеної дати розглянути справу не представляється можливим виникло питання про доцільність продовження запобіжного заходу обвинуваченому.
Таким чином, під час виконання вимог, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, судом поставлено питання доцільності продовження запобіжних заходів відносно обвинуваченого.
Позиція сторін та інших учасників.
Так, прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу терміном на 60 днів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки встановлені в ході досудового слідства ризики не зменшились та продовжують існувати, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за яке передбачене довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим обвинувачений може переховуватися від суду, що приведе до уникнення від кримінальної відповідальності останнього, а також враховуючи, що по справі не допитаний обвинувачений, який обвинувачується у вчиненні злочину з корисливих мотивів, отже можливість настання для обвинуваченого наслідків у вигляді тривалого позбавлення волі, дає можливість зробити висновки про потенційну загрозу вчинення ОСОБА_5 іншого злочину, а також не завершення судового розгляду дає підстави вважати, що дані ризики не змінилися.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_7 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, зазначивши, що ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України носять формальний характер та прокурором не підтверджені.
Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію захисника ОСОБА_7 .
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 01.01.2021, до зазначеної дати прийняти судове рішення по вказаному кримінальному провадженню не можливо, оскільки не допитаний обвинувачений, а тому виникло питання для вирішення про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.
Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Також, з положень ст. 199 КПК України випливає, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду вказаного питання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу обвинуваченого та визначені у п. 1 п. 11 частини 1 вказаної статті.
По вказаному кримінальному провадженню було висунуто обвинувачення ОСОБА_5 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в умисному вбивстві з корисливих мотивів.
В ході обговорення питання доцільності продовження дії запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має спеціальних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні корисливого, особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено у тому числі довічне позбавлення волі, усі докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені, самі по собі, навіть, при їх дійсній наявності, не можуть бути такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 зазначеного Кодексу, у цій ситуації, так як є доведеною наявність обставин визначених ст. 177 КПК України.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст. 331 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Стосовно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.
Пояснення сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують, а строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку утримання під вартою відповідає критерію розумності.
З огляду на що, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст. ст. 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, запобіжний захід у вигляді утримання під вартою вважати продовженим у межах строків визначеним КПК України.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 131-132, 176, 178, 183, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів по 20.02.2021 включно.

Відкласти судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України на 04.02.2021 о 12.00 год.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена обвинуваченим до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3