Справа № 736/498/21
Провадження № 1-кс/732/16/21
У Х В А Л А
25 травня 2021 року м. Городня

Слідчий суддя Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участі особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність начальника слідчого відділу Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області про невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до єдиного реєстру досудових розслідувань,-
В С Т А Н О В И В :
скарга ОСОБА_5 надійшла в порядку визначення підсудності із Чернігівського апеляційного суду до слідчого судді Городнянського районного суду Чернігівської області.
За змістом скарги, її ініціатор просить зобовязати начальника СВ Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області, а у випадку його відсутності іншу службову особу Корюківського РВП, уповноважену на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внести до Єдиного реєстру досудового розслідування указані у поданій та зареєстрованій 11.03.2021 Корюківським РВП ГУНП в Чернігівській області заяві (повідомленні) відомості про вчинення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України кримінального правопорушення та надати не пізніше 24 годин з моменту внесення таких відомостей заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вимоги скарги зводяться до того, що у Корюківському РВП ГУНП у Чернігівській області порушено вимоги ст. 214 КПК України та не внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення, потерпілим від якого є ОСОБА_5 , за фактом заволодіння 11 березня 2021 року його мобільним телефоном Tyxet TM-540, чорного кольору із сімкартою НОМЕР_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_4 мотиви поданої скарги підтримали, зазначили, що з часу подання скарги ОСОБА_5 перебував у стані невизначеності, оскільки його не інформували ні про початок досудового розслідування, ні про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, тому просили поновити строк звернення із скаргою до слідчого судді, перебіг якого фактично розпочався на наступний день від дня подання заяви-повідомлення, однак про порушення процесуального законодавства ОСОБА_5 дізнався тільки у квітні 2021 року після повторного звернення до відділу поліції.
Оцінивши мотиви заявленої скарги, враховуючи обгрунтування необхідності поновлення пропущеного процесуального строку, слідчий суддя дійшов висновку, що строк звернення до слідчого судді із скаргою підлягає поновленню, а скарга задоволенню частково.
Так, конвенційний принцип юридичної визначності, в тому числі, передбачає інформування заявника про вчинені або невчинені дії за його заявою. Бездіяльність органу створило стан невизначеності для заявника, а тому звернення до слідчого судді стало спроможним у день подачі скарги, клопотання про поновлення процесуального строку є належним чином мотивованим, а тому підлягає задоволенню.
З урахуванням того, що під час цього розгляду є установленим, що суб`єктом оскарження було отримано від особи, яка подала скаргу заяву/повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.
Дані про унесення відомостей щодо обставин відображених у зверненні до ЄРДР, на час розгляду скарги слідчим суддею, не установлені.
Тобто, строки визначені ст. 214 КПК України, суб`єктом оскарження не дотримані. Тим самим є дійсним факт бездіяльності.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
При цьому, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення від 04 грудня 1995 року у справі "Беллет проти Франції" (Bellet v. France)).
Реалізація такого права має здійснюватися заявником з урахуванням того, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Діюче кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Також, слідчий суддя ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 в справі N 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки, ВП ВС, слідчий суддя з`ясувавши наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги, приходить до такого висновку.
На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, вдповідно.
У цьому випадку, запроваджені внутрішні процедури щодо порядку та строків унесення даних до ЄРДР кореспондуються з норми наведеної ст. 214 КПК України.
Як наслідок, з вище зазначеної правової норми (ст. 214 Кодексу) та запроваджених внутрішніх процедур випливає, що нормами кримінального процесуального законодавства України встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР так, як згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
При цьому, згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Наведене підтверджується імперативними положеннями ст. 214 КПК, з даного питання, так як дискредаційні повноваження суб`єкта оскарження, у цій ситуації, є обмеженими, а саме полягають у самому унесенні даних до ЄРДР за зверненням і все.
Адже, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
З порушеного у зверненні питання суб`єкт оскарження нормами кримінального процесуального законодавства України обмежений свободою розсуду, бо, як орган позбавлений змоги обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
У такого роду правовідносинах останній має вчинити прямо визначену у КПК дію.
При цьому кваліфікація дій є службовою компетенцією особи, яка провадить досудове розслідування і не може визначатись слідчим суддею, з урахуванням повноважень встановлених процесуальним законом.
Керуючись ст. 214,303,309 КПК України

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк звернення із скаргою до слідчого судді.
Скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково. Зобовязати начальника СВ Корюківського РВП ГУНП у Чернігівській області, а у випадку його відсутності іншу службову особу Корюківського РВП, уповноважену на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, внести до Єдиного реєстру досудового розслідування указані у поданій та зареєстрованій 11.03.2021 Корюківським РВП ГУНП в Чернігівській області заяві (повідомленні) ОСОБА_5 відомості про вчинення, кримінального правопорушення та надати не пізніше 24 годин з моменту внесення таких відомостей ОСОБА_5 витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому кваліфікація дій є службовою компетенцією особи, яка провадить досудове розслідування і не може визначатись слідчим суддею, з урахуванням повноважень встановлених процесуальним законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6