Справа № 554/681/21
Провадження № 1-кп/554/220/2021
Дата документу 18.05.2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження № 0000034 від 19.01.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставрове, Красноокнянського району, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.12.2002 року Київським районним судом м.Полтава за ч. 3 ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 07.11.2003 іспитовий строк відмінено, направлено до Полтавської ВК (№64) для відбування покарання - 1 рік позбавлення волі.

- 23.04.2003 року Октябрським районним судом м.Полтава за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 05.04.2004 іспитовий строк відмінено, з урахуванням вироку від 05.12.2002 і від 23.04.2003 остаточно визначено строк покарання у виді 2 років позбавлення волі - направлено до Полтавської ВК (№64) для відбування покарання.

- 29.03.2007 року Октябрським районним судом м.Полтава за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 01.11.2007 іспитовий строк відмінено. 16.01.2008 Полтавським апеляційними судом постанову від 01.11.2007 відмінено. Постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 10.10.2008 іспитовий строк відмінено, направлено до Кременчуцької ВК Полтавської області (№69) для відбування покарання - 5 років позбавлення волі. 12.12.2012 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Обвинувачений ОСОБА_4 у період часу з 21:00 год. 14.01.2021 до 10:00 год. 15.01.2021, перебуваючи за місцем постійного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , переконавшись, що діє непомітно для інших співмешканців, з кишені куртки, яка знаходилась у шафі однієї із кімнат, до якої ОСОБА_4 мав вільний доступ, викрав золотий перстень вагою 3,73 грами, 583 проби, вартістю 3553 грн. 5 коп., що належить ОСОБА_5 .

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 3553 грн. 5 коп.

Кваліфікація дій обвинуваченоГО судом
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України як кримінальний проступок, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зазначивши, що усвідомив неправильність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_5 при призначенні міри покарання просила призначити обвинуваченому виправні роботи.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире розкаяння у вчиненні кримінального проступку та часткове відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання
Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини, ст.62 Конституції України і норм КПК України кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного правопорушення повністю доведена.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права».

Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року ) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину у вчиненні кримінального проступку і щиро розкаявся у цьому, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, характеристику його особи, до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України з покладенням обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Вирішення цивільного позову
Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази золоту каблучку жіночого типу у формі купола зверху вагою 3,73 грами, 583 проби повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1