Дата документу 15.06.2021
Справа № 334/740/19
Провадження № 1-кп/334/204/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, який має середньо-спеціальну освіту, працевлаштованого на ТОВ «ТК Спрінт» на посаді водія, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2018 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_8 , керуючи автобусом «Mercedes Benz 312D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині вулиці Портової, зі сторони вулиці Леонова в напрямку вулиці Рекордної в місті Запоріжжі.

Наблизившись по вказаній вулиці до перехрестя з вулицею Трегубенка, водій ОСОБА_9 на зелений сигнал світлофора, почав виконувані маневр лівого повороту, продовжуючи рух по вулиці Портовій в місті Запоріжжя.

В цей час, зліва-направо відносно руху автобуса «MERCEDES BENZ 312D», по регульованому пішохідному переходу, на зелений сигнал світлофора, проїжджу частину вулиці Портової перетинав пішохід ОСОБА_4 .

Під час руху, водій ОСОБА_8 , виконуючи маневр лівого повороту на вищевказаному перехресті, діючи в порушення вимог пп. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, де сказано:

-п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.»

-п.16.2: «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку», змінив напрямок свого руху та не надавши перевагу в русі пішоходу ОСОБА_4 , виїхав на пішохідний перехід, внаслідок чого, передньою середньою частиною кузова керованого ним автобуса допустив наїзд на останнього.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог пп. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-41 від 30.01.2019, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КУ «МКЛЕ та ШМД м. Запоріжжя».

Згідно висновку судової медичної експертизи № 36 М від 29.01.2019, відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепу (уламковий перелом правої скроневої кістки з розповсюдженням на піраміду та ячейки соскоподібного відростка, лінійний перелом правої тім`яної кістки, правої половини лобової кістки), крововиливи над і під мозковими оболонками праворуч, підапоневротичний крововилив в правій тім`яно-скроневій ділянці, гематоми повік обох очей, крововилив на білковій оболонці правого ока (за наданими медичними документами) у ОСОБА_4 у сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, що кваліфікується за ознаками, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне пошкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину визнав, пояснив, що працює водієм у транспортному підприємстві. У грудні 2018 році він керував мікроавтобусом, на якому їхав з площі Леніна в сторону вулиці Діагональної. На перехресті вул. Портової при проїзді на зелений світ виконав поворот ліворуч та не помітив потерпілого, який переходив дорогу. Потерпілий впав. Він зупинився, вийшов з автобуса та викликав швидку допомогу. Під час ДТП на вулиці було темно, снігу на дорозі не було.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що у вказаний день він пішов до будівельного магазина. Обставин ДТП не пам`ятає, оскільки від удару втратив свідомість і прийшов до тями лише у лікарні. Вказав, що під час судового розгляду потерпілим йому було перераховано 7000 грн. Підтримав позовні вимоги.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобус Mercedes-Benz 312D держномер НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 .

Згідно з довіреністю від 02.08.2018 року автобус Mercedes-Benz 312D держномер НОМЕР_1 переданий в експлуатацію ТОВ «ТК «СПРІНТ».

Згідно з полісом №АМ/4785330 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автобус Mercedes-Benz 312D держномер НОМЕР_1 застрахований в ПрАТ «СК «Оранта-Січ» на страхову суму на одного потерпілого: шкода, заподіяна життю та здоров`ю в розмірі 200000 грн., майнова шкода в розмірі 100000 грн. Франшиза 1000 грн.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_8 працює на посаді водія в ТОВ «ТК «Спрінт».

Відповідно до витягу з реєстру платників єдиного податку ОСОБА_4 є платником єдиного податку.

Згідно з довідкою ДФС України за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року обсяг доходу ФОП ОСОБА_4 склав 355887,15 грн.

Протоколом огляду місця події від 13.12.2018 року та протоколом додаткового огляду місця події від 12.01.2019 року підтверджується місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до протоколу огляду від 15.12.2018 року слідчим оглянуто відеозапис з автомобільного відео реєстратора, яки встановлений у мікроавтобусі «MERCEDES BENZ 312D», на якому зафіксовано момент ДТП.

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №9-41 від 30.01.2019 року в діях водія ОСОБА_8 є невідповідності вимогами пп. 10.1, 16.2 ПДР України, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією даної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з судово-медичної експертизою відкрита черепно-мозкова травма у вигляді переломів кісток основи та склепіння черепу (уламковий перелом правої скроневої кістки з розповсюдженням на піраміду та ячейки соскоподібного відростка, лінійний перелом правої тім`яної кістки, правої половини лобової кістки), крововиливи над і під мозковими оболонками праворуч, підапоневротичний крововилив в правій тім`яно-скроневій ділянці, гематоми повік обох очей, крововилив на білковій оболонці правого ока (за наданими медичними документами) у ОСОБА_4 у сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

ОСОБА_8 раніше не судимий, на обліку нарколога чи психіатра не перебуває.

При призначенні міри покарання обтяжуючих обставин не встановлено.

Пом`якшуючою покарання обставиною відносно ОСОБА_8 є визнання вини та щире каяття.

При призначенні покарання суд враховує, що підсудний є несудимим, офіційно працевлаштований, враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують поведінку винного до скоєння злочину, обставин, безпосередньо пов`язаних із вчиненням злочину, що характеризують поведінку винного після вчинення злочину, а також індивідуальних особливостей особистості: стать, вік, стан здоров`я, сімейний стан, спосіб життя, - суд приходить до висновку про можливість призначення покарання, у вигляді позбавлення волі в розмірі ближчому до мінімальних меж санкції відповідної статті КК України.

Суд вважає можливим не застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_8 , оскільки він офіційно працевлаштований на посаді водія і застосування такого виду покарання позбавить його законного джерела доходів.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Потерпілим заявлений цивільний позов до ПрАТ «СК «Оранта-Січ», треті особи: ТОВ «ТК «Спрінт», ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ДТП.

Позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ним було отримано тілесні пошкодження, в зв`язку із чим було витрачено кошти на лікування в сумі 10324,58 грн. та на посилене харчування в сумі 3000 грн.

Окрім того, після ДТП потерпілий, який є фізичною особою-підприємцем, тимчасово втратив можливість вести свою професійну діяльність, що призвело до втрати заробітку.

Потерпілий просить стягнути зі страхової компанії витрати на лікування в розмірі 10324,58 грн.,витрати на посилене харчування в розмірі 3000 грн., втрачений заробіток на суму 88971,78 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Представник відповідача надано заперечення на позов, відповідно до якого відповідач частково визнав позовні вимоги в частині відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням у сумі 5686,82 грн., оскільки на думку відповідача документально підтверджена саме ця сума.

Частково визнав суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь потерпілої особи, зазначивши, що її розмір не може перевищувати 5% страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. В іншій частині вимог просив відмовити, оскільки заявлені суми жодним документом не підтверджені.

Відповідно до ч.1 ст. 127 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентоване ст. 129 КПК України.

Як встановлено ч. 1 та ч. 3 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

Згідно з полісом №АМ/4785330 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, автобус Mercedes-Benz 312D держномер НОМЕР_1 застрахований в ПрАТ «СК «Оранта-Січ» на страхову суму на одного потерпілого: шкода, заподіяна життю та здоров`ю в розмірі 200000 грн., майнова шкода в розмірі 100000 грн. Франшиза 1000 грн.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст. ст. 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Тож, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, і потерпілий, хоч не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором, оскільки на його, як третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Слід зауважити, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Зазначенні зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

З урахуванням наведеного суд вважає ПрАТ «СК «Оранта Січ» належним відповідачем.

Позивачем на підтвердження витрат на лікування суду надано ряд квитанцій та видаткових накладних на загальну суму 9475,52 грн.

Згідно з листками непрацездатності ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 13.12.2018 року по 01.01.2019 року, амбулаторному лікуванні - з 02.01.2019 року по 15.03.2019 року.

Квитанцією від 13.12.2018 року підтверджується витрати на придбання ліків та медичних препаратів на суму 913,40 грн., від 22.12.2018 року на суму 433,52 грн., від 23.12.2018 року на суму 173,02 грн., від 24.12.2018 року на суму 344,29 грн., на 26.12.2018 року на суму 701,55 грн., від 20.12.0281 року на суму 201,90 грн., від 30.12.2018 року на суму 130,07 грн., від 02.01.2019 року на суму 83,20 грн., від 04.01.2019 року на суму 457, 80 грн., від 09.01.2019 року на суму 136,90 грн., від 09.01.2019 року на суму 650 грн., від 12.01.2019 року на уму 967,60 грн., від 30.01.2019 року на суму 396 грн., від 27.01.2019 року на суму 766 грн., від 19.12.2018 на суму 97,57 грн.

Видаткова накладна №500175633 від 14.12.2018 року підтверджує витрати на суму 1347,63 грн., видаткова накладна №500175813 від 17.12.2018 року на суму 1141,67 грн., видаткова накладна №500176015 від 20.12.2018 року на суму 1088,77 грн.

З огляду на зазначене суд вважає за необхідно задовольнити позовні вимоги в частині відшкодування витрат пов`язаних з лікуванням в розмірі 9573,09 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення витрат на посилене харчування задоволенню не підлягають, оскільки жодним доказом не такі витрати не підтверджені.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

З урахуванням наведеного суд вважає також неможливим задовольнити позовні вимоги в частині стягнення втраченого заробітку, оскільки це не є реальними збитками.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

З урахуванням наведеного сума моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає 9573,09 грн. /100% Х 5% = 478,65 грн.

В іншій частині вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

ОСОБА_8 призначити покарання зач.2 ст. 286 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_8 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

Речові докази: диск з відеозаписом - зберігати в матеріалах справи, «Mercedes Benz 312D», реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити власнику за належністю.

Частково задовольнити позов ОСОБА_4 до ПрАТ «СК «Оранта-Січ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП.

Стягнути з ПрАТ «СК «Оранта-Січ» на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 9573,09 грн. та моральну шкоду в розмірі 478,65 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

На вирок може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошенням.

Суддя ОСОБА_1