У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 05.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження №308/10963/20, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000029 від 05.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
У судовому засіданні прокурор подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
Зазначає, що 24 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191 та ч.2 ст.28 ч. 1 ст.366 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховується від органів досудового розслідування та суду.
Окрім того, ОСОБА_5 завдав шкоду державі на суму 764 730, 11 грн., що є особливо великим розміром збитків, а тому з метою подальшого її відшкодування він може мати намір переховуватися з метою уникнення відповідальності, може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Зазначає, що інший запобіжний захід, окрім цілодобового домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 та не буде достатнім для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задоволити.
Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказав на недоведеність прокурором усіх ризиків та можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу та наявність у його підзахисного батьків похилого віку, за якими потрібен догляд.
Обвинувачений погодився з доводами захисника та просив застосувати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, суд приходить до наступного висновку.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ,суд враховує вимоги КПК України та п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Також суд враховує доводи прокурора, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним та наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищенаведене а також те, що судове провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не завершене, беручи до уваги, що останній раніше не судимий, в той же час обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, і у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7до 12 років, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не допитані; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, забезпечення не лише права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд приходить до висновку про необхідність частково задоволити клопотання прокурора та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період доби, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання АДРЕСА_1 у період часу із 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступної доби, з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Керуючись ст. 177-178, 181, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронних заходів контролю, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу із 20 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступної доби.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
?прибувати до суду/прокурора на першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;
?не залишати адресу свого проживання без відповідного дозволу суду/прокурора.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області та процесуальному прокурору Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, а датою закінчення є 04 червня 2021 року включно.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1