Справа № 346/1719/20
Провадження № 11-кп/4808/176/21
Категорія ст. 128 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря с/з ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2021 року щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця с. Джурків Коломийського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працює водієм на ПП «Прикарпатський Експрес», згідно зі ст. 89 КК України не судимого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей (станом на 08.03.2020 року)

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и в :
1. Зміст вироку суду першої інстанції.
ОСОБА_7 визнаний винуватим за ст. 128 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням обов`язків, визначених п. 1, 2 (ч. 1, 3) ст. 76 КК України.

Цивільний позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 15027 грн майнової шкоди та 30000 грн моральної шкоди, завданих злочином, а також 3000 грн витрат на правову допомогу.

Вирішено питання речових доказів.

2. Зміст апеляційної скарги:
- не оспорює доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, однак не згідний з вироком в частині цивільного позову;

- не згідний з включенням до сум, що підлягають відшкодуванню, витрат на придбання блокуючого стержня для великогомілкової кістки (UMP) на суму 10200 грн, оскільки в доданих матеріалах і в позові відсутні будь-які дані про необхідність такого придбання (в т.ч. і в смислі причинно-наслідкового зв`язку до конкретного випадку, який нібито мав місце 08.03.2020), а необхідність придбання та застосування такого стержню підтверджується лише зі слів самого потерпілого;

- визначена судом моральна шкода в сумі 30000 грн є несправедливою та необґрунтовано завищеною з огляду на те, що, як встановлено в суді першої інстанції та підтверджено матеріалами провадження (в т.ч. і оглянутим відеозаписом), конфлікт між ОСОБА_7 та потерпілим виник в результаті неправомірних та провокуючих дій з боку перебуваючого в стані алкогольного сп`яніння потерпілого. ОСОБА_7 змушений був присікти дії потерпілого, на жаль, в такий спосіб завдавши удар останньому в область обличчя без умислу спричинити будь-які тілесні ушкодження.

Вважає, оскільки неправомірні дії потерпілого по відношенню до обвинуваченого, які передували виникненню конфлікту, то тягар відшкодування має бути розділений на обидвох справедливо, тобто потерпілий теж має нести його.

ОСОБА_7 згідний відшкодувати і вважає достатнім та справедливим розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн;

- розмір відшкодувань має бути зменшеним: до 4827,0 грн майнової шкоди та до 5000,0 грн моральної шкоди.

Просить змінити вирок в частині цивільного позову зменшити суми, що підлягають стягненню в рахунок відшкодування шкоди потерпілому, а саме: майнової шкоди до 4872,0 грн, моральної шкоди до 5000,0 грн.

3. Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно даних вироку суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 з необережності заподіяв потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Злочин вчинено за наступних обставин.

08.03.2020 близько 14 год. обвинувачений та потерпілий перебували біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_1 , де між ними виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений наніс потерпілому удар кулаком в обличчя, внаслідок якого останній впав на землю. В результаті падіння ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки, які утворилися одномоментно внаслідок різкого повороту корпуса тіла по вісі при фіксованій до твердої поверхні землі підошовної поверхні стопи. Вказані тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя у момент їх заподіяння та викликали тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, обвинувачений, наносячи удар в обличчя потерпілому, не мав умислу спричинити останньому вказані тілесні ушкодження, однак, повинен був і міг передбачити такі наслідки.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю.

4. Правові позиції сторін.
4.1. В засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали з указаних у ній підстав, просили її задовольнити.

4.2. Прокурор та потерпілий заперечили доводи апеляційної скарги, клопотали про залишення її без задоволення.

5. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні з огляду на таке.
5.1. Норми.

Справа переглядається в межах апеляційної скарги (ст. 404 КПК), доводи якої пов`язані з незгодою обвинуваченого з визначеним судом першої інстанції розмірами майнової та моральної шкоди.

Право потерпілого на відшкодування матеріальної і моральної шкоди шляхом пред`явлення цивільного позову у кримінальній справі передбачене ст. 128 КПК.

За змістом п. 5 Постанови Пленуму ВСУ N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» доведенню підлягають:

1) наявність моральної шкоди;

2) протиправність діяння її заподіювача;

3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача;

4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди.

5.2. Щодо матеріальної шкоди.

Апелянт не погодився з тим, що потерпілий придбав блокуючий стержень вартістю 10200 грн, оскільки відсутні дані щодо потреби в ньому.

Це не відповідає матеріалам провадження.

Потерпілий отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості закритий травматичний перелом діафізу обох кісток правої гомілки із зміщенням відламків (а.п. 59, 75, 76), які фіксовані стержнем.

На а.п. 59 є Виписка із медичної карти потерпілого, в якій указано, що після консолідації перелому потрібно видалити металоконструкцію.

Обґрунтування матеріальних витрат дане в матеріалах цивільного позову (а.п. 27 33), в яких є накладна від 10.03.2020 про те, що вартість блокуючого стержня 10200 грн.

Потерпілий ОСОБА_10 в засіданні апеляційного суду пояснив, що цей стержень і до цих пір у ньому, оскільки переломи ще не загоїлись.

Це спростовує доводи апеляції про те, що придбана потерпілим металоконструкція насправді йому не потрібна.

5.3. Щодо моральної шкоди.

Апелянт не заперечив, що спричинив моральну шкоду потерпілому своїми діями.

Наявність моральної шкоди, протиправність дій, причинний зв`язок і вина обвинуваченого підтверджені як ним самим, так і матеріалами провадження.

Усвідомлення потерпілим себе як жертви злочину необхідно спричиняє моральні страждання.

Їх також завдає фізичний біль і незручності життя з-за травми.

Потерпілий вимушений був пересуватися на милицях, проходив тривале лікування (107 днів, а.п. 34).

Направлений на МСЕК для визначення групи інвалідності.

На переконання апеляційного суду, ці обставини підтверджують і наявність, і розміри моральних страждань потерпілого, які були визначені судом першої інстанції.

Розміри відшкодування співмірні з обсягом матеріальної та моральної шкоди і належно підтверджені.

Тому доводи апеляції про недоведеність моральної шкоди в 30000 грн слід відхилити.

6. Вирок суду першої інстанції слід залишити без змін, як такий, що відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України, залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_3
Судді ОСОБА_4
ОСОБА_5