Ухвала

11 червня 2021 року
м. Київ
Справа № 426/14818/18
Провадження № 51-2664 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 23 березня 2021 року щодо останнього,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд рішень суду першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, встановивши їй строк для усунення недоліків, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник порушує питання про скасування рішень суду першої та апеляційної інстанцій через істотні порушення вимогкримінального процесуальногозакону та неправильне застосуваннязакону України про кримінальну відповідальність. Проте, на обґрунтування своїх вимог наводить доводи, які за своїм змістом стосуються невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповноти судового розгляду та не погоджується з оцінкою доказів, що відповідно до положень ст. 438 КПК України, не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 433 КПК Українисуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Проте, у касаційній скарзі відсутнє належне формулювання вимог захисника із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.
Вимоги захисника до касаційного суду лише про скасування оскаржуваних судових без зазначення в прохальній частині скарги яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою захисника.
Враховуючи наведе, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу захисника слід залишити без руху, надавши їй десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених недоліків.
При повторному зверненні до суду касаційної інстанції захисником має бути підтверджено, що вона не пропустила цей строк.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Сватівського районного суду Луганської області від 05 жовтня 2020 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 23 березня 2021 року щодо останнього залишити без руху, надавши захиснику десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вказаних недоліків.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3