Справа № 947/6227/21
Провадження № 1-кс/947/4289/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000570 від 21.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_5 виник умисел на умисне вбивство ОСОБА_6 способом, небезпечним для життя багатьох осіб шляхом використання та приведення в дію саморобного вибухового пристрою.
З цією метою ОСОБА_5 усвідомлюючи, що самостійно вчинити злочин не зможе, вирішив залучити до його скоєння ОСОБА_7 та ще одну невстановлену слідством особу, шляхом пропозиції участі у скоєнні умисного вбивства у якості пособника та виконавця, на що отримав їх згоду.
При цьому ОСОБА_5 , розподіливши між учасниками злочину ролі взяв на себе обов`язок технічного забезпечення групи. ОСОБА_5 доручив ОСОБА_7 виконувати роль пособника, який повинен був сприяти вчиненню вбивства ОСОБА_6 шляхом спостереження за ним, доставлення знаряддя злочину на місце та своєчасного повідомлення виконавця про переміщення ОСОБА_6 . Невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка виконувала роль виконавця вбивства ОСОБА_6 , повинна була привести в дію саморобний вибуховий пристрій.
Так, діючи відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_5 , 13.10.2020 з метою конспірації злочинних дій, в магазині № НОМЕР_1 , розташованому на ринку «Летючий Голандець» по вул. Одарія, 3 в м. Одесі, придбав два мобільні телефони з IMEI кодами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , та цього ж дня в невстановленому досудовим розслідуванням місці ОСОБА_5 придбав один пакет послуг оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 та один пакет послуг оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 , розподіливши їх між собою наступним чином: ОСОБА_7 використовував мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_3 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 , а невстановлена досудовим слідством особа - виконавець злочину використовувала мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 .
Крім того, ОСОБА_5 придбав відеокамеру, відеомонітор, два акумулятори, кнопку замкнення, електродроти, електродетонатори, уражаючі елементи (металеві кульки) та вибухову речовину бризантної дії тротил, з чого виготовив два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження.
Отримавши інформацію про те, що ОСОБА_6 21.10.2020 буде рухатися по автодорозі «Одеса-Кучургани» обрали місцем вчинення кримінального правопорушення частину автодороги міжнародного значення «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган.
Для забезпечення пересування учасників групи при підготовці та вчиненні умисного вбивства ОСОБА_6 , ОСОБА_5 використовував автомобіль марки «Ауді», державний реєстраційний знак НОМЕР_6 , а ОСОБА_7 використовував автомобіль марки «Мазда 626», державний реєстраційний знак НОМЕР_7 , а невстановленій особі виконавцю ОСОБА_5 доручив очікувати ОСОБА_7 на обумовленому місці скоєння умисного вбивства ОСОБА_6 .
З метою реалізації злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 способом, небезпечним для життя багатьох осіб ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 для власного використання під час вчинення злочину мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_3 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_5 та для подальшого доставлення до місця злочину і передачі невстановленій особі, яка виконувала роль виконавця мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 , два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження. Після чого відбув до місця мешкання.
Біля 08.00 годин 21.10.2020 ОСОБА_7 прибув на частину автодороги «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган та, діючи за раніше розробленим та погодженим планом, передав невстановленій особі виконавцю умисного вбивства ОСОБА_6 мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_2 з абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 та два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження.
Невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка виконувала роль виконавця умисного вбивства ОСОБА_6 встановила два саморобні вибухові пристрої з пунктом управління та спостереження на частині автодороги «Одеса-Кучургани» 9км+700м в бік с. Курган та перебувала в укритті, підтримуючи постійний телефонний зв`язок з ОСОБА_7 щодо руху ОСОБА_6 на автомобілі марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , та готовності до приведення в дію саморобних вибухових пристроїв.
У свою чергу невстановлена особа-виконавець злочину, перебуваючи в укритті під мостом, біля автодороги «Одеса-Кучургани», по маршруту руху ОСОБА_6 , слідкуючи в екран-монітор за рухом автомобіля марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , будучи обізнаною щодо розміщення ОСОБА_6 на передньому пасажирському сидінні, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з метою умисного вбивства ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що злочин вчиняється способом небезпечним для життя багатьох осіб, оскільки в автомобілі окрім ОСОБА_6 , перебувало ще двоє осіб, діючи відповідно відведених ролей, в момент руху автомобіля марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 , біля місця закладення саморобних вибухових пристроїв, привів в дію саморобні вибухові пристрої, чим спричинив замкнення електромережі, внаслідок чого стався вибух.
За результатом умисних спільних злочинних дій організатора та пособника злочину - ОСОБА_5 , пособника злочину - ОСОБА_7 та виконавця злочину ОСОБА_8 , внаслідок вибуху пошкоджено автомобіль марки «БМВ Х-5», державний реєстраційний знак НОМЕР_8 та заподіяно тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, рваної рани потиличної області.
Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, вчинили всі дії, які вважали необхідними для закінчення злочину, однак довести свій злочинний намір, направлений на умисне вбивство ОСОБА_6 , до кінця не змогли, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_6 своєчасно надано медичну допомогу. Після вчинення злочину ОСОБА_7 залишив обумовлене місце спостереження, а ОСОБА_8 - місце злочину.
Так, у ході досудового розслідування 31.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні якого виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Зазначені вище речові докази мають суттєве значення для кримінального провадження. Без їх отримання неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень.
Крім цього, вилучене майно необхідне органу досудового розслідування з метою подальшого проведення у кримінальному провадженні ряду відповідних судових експертиз та у разі встановлення факту те, що вилучені речі є виключеними з цивільного обігу та є заборонені в користуванні, то вирішення питання щодо притягнення власників до відповідальності.
Отже, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, накладення арешту на зазначене у клопотанні майно обумовлюється необхідністю збереження речових доказів та їх подальшого використання в доказуванні. У свою чергу, не застосування цього заходу може призвести до знищення, втрати або приховування вилученого майна та перешкоджати об`єктивному дослідженню та встановленню усіх обставин скоєного кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, речі, вилучені у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мають суттєве значення для кримінального провадження та за їх відсутності неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень.
Враховуючи зазначене, а також те, що вилученні речі можуть бути визнані доказами у кримінальному провадженні, а також те, що необхідно провести ряд судових експертиз, необхідно накласти арешт на вилучене майно.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна ОСОБА_9 про дату та час розгляду клопотання була повідомлена.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 27, п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 31.03.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , при проведенні якого виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі та документи, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, на них може міститися інформація, яка має відношення до кримінального провадження, зокрема, щодо обставин замаху на вбивство ОСОБА_6 способом, небезпечним для життя багатьох осіб, шляхом використання та приведення в дію саморобного вибухового пристрою. Вилучений одяг може містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а на вилучених банківських картках можуть міститися грошові кошти, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання предметів речовими доказами та залучення їх до кримінального провадження від 31.03.2021 року, відповідно до якої вилучені речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000570 від 21.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000570 від 21.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.ч. 2, 3, 5 ст. 27, п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 31.03.2021, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Nokia Х3» чорного кольору;

- мобільний телефон марки «Samsung GT-E1080I» IMEI1 НОМЕР_9 чорного кольору;

- пристрій ззовні схожий на диктофон марки «Digital player mp4» чорного кольору;

- банківська картка «А-Банк» № НОМЕР_10 ;

- банківська картка «Visa Gold Пумб» на ім`я ОСОБА_10 № НОМЕР_11 ;

- банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ;

- банківська картка «А-Банк» № НОМЕР_13 ;

- банківська картка «ПриватБанк» № НОМЕР_14 ;

- Wi-Fi модуль «Vodafone» марки MiFi 2352 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_15 ;

- сім-картка мобільного оператора «Лайфселл»;

- сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_16 ;

- ноутбук чорного кольору марки «Asus» модель X52N;

- дві пари шкіряних рукавиць чорного кольору;

- кепка чорного кольору з написом «49ERS»;

- кепка сірого кольору;

- кепка чорного кольору з написом «Polo»;

- чорно-біла кепка з написом «LA»;

- три флеш накопичувача.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1