Справа № 740/2726/21
Провадження № 1-кс/740/571/21
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

19 травня 2021 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду

Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю: дізнавача ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання начальника СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 14.05.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Дізнавач Ніжинського РВП ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_5 звернулася з клопотанням, погодженим з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна: чохла чорного кольору з надписом «Bushmaster» з вмістом в ньому предмета, схожого на зброю з надписом кал. 308, модель BR-308, серійний № НОМЕР_1 , 15 предметів, схожих на набої, двох предметів, схожих на гільзи, предмету, схожого на магазин, бірки із зазначенням штампу «Для пакетів» Ніжинського відділу поліції, бірки з огляду місця події, двох паперових конвертів з вмістом в них складських частин трьох демонтованих патронів до висновку експерта №СЕ-19/125-21/34-БЛ, які належать ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання дізнавач посилається на те, щов ході розслідування кримінального провадження №0000013 від 05.01.2021 виявлено ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в діях ОСОБА_7 , а саме, що він придбав мисливську зброю, достовірно знаючи, що у пакеті документів, які стали підставою для отримання дозволу серії А №465152 від 16.12.2020, зазначені неправдиві відомості, а саме: у медичній довідці серії 10ААБ №244265 відсутній підпис голови ЛКК; у довідці №20539, виданій підприємством «Обласний стрілецько-спортивний клуб Чернігівської області Організація ТСОУ», відсутні персональні дані члена комісії та штамп дозвільної системи, що свідчить також про сумнів її дійсності, на підставі чого ОСОБА_7 отримав дозвіл на придбання зброї.

Відомості за вказаним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 14.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

В ході проведення досудового розслідування та ряду першочергових слідчих дій встановлено, що слідчим в рамках кримінальному провадженні №0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, отримано ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_8 від 05.02.2021 про дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю вилучення матеріалів, які стали підставою для видачі дозволу серії А№465152 від 16 грудня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на придбання однієї одиниці мисливської нарізної зброї, які знаходяться у відділі контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності ГУНП у м. Києві за адресою: АДРЕСА_2 .

02.04.2021 слідчим Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 здійснено тимчасовий доступ до матеріалів, які стали підставою для видачі дозволу серії А №465152 від 16.12.2020, в ході вивчення та аналізу яких встановлено, що у заяві ОСОБА_7 на Головне управління Національної поліції в м. Києві про видачу дозволу на придбання 1 одиниці мисливської нарізної зброї для спортивного полювання зазначено постійне місце проживання: АДРЕСА_1 ; у медичній довідці для отримання дозволу (ліцензії) на об`єкт дозвільної системи місце проживання зазначено: АДРЕСА_3 ; у довідці №20539 підприємства «Обласного стрілецько-спортивного клубу» Чернігівської області Організації ТСОУ місце проживання ОСОБА_7 зазначено: АДРЕСА_4 ; у відомостях страхового полісу ПАТ «Страхова Компанія «Провідна» місце проживання зазначено: АДРЕСА_3 ; згідно паспортних даних, а саме реєстрації ОСОБА_7 ,зазначена адреса: АДРЕСА_3 .

Вищезазначені обставини свідчать про можливу підробку та використання документів ОСОБА_7 , які стали підставою для отримання дозволу на придбання мисливської нарізної зброї для спортивного полювання.

14.05.2021 під час проведення огляду місця події у службовому кабінеті №220 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області у ОСОБА_7 був вилучений чохол чорного кольору з надписом «Bushmaster» з вмістом в ньому предмета, схожого на зброю, з надписом кал. 308, модель BR-308, серійний № НОМЕР_1 , 15 предметів, схожих на набої, два предмети, схожі на гільзи, предмет, схожий на магазин, бірки із зазначенням штампу «Для пакетів» Ніжинського відділу поліції, бірки з огляду місця події, два паперові конверти з вмістом в них складських частин трьох демонтованих патронів до висновку експерта №СЕ-19/125-21/34-БЛ.

Вилучене під час огляду майно має значення речових доказів, на яке необхідно накласти арешт з метою збереження їх у незмінному стані. Згідно постанови дізнавача від 14.05.2021 його визнано речовим доказом
В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 підтримала клопотання із зазначених у ньому підстав, посилаючись на те, що зброя визнана речовим доказом, хоча визнала, що вона не містить ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, предметом якого є документи, які будуть досліджуватися на ознаки їх підробки.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту, посилаючись на те, що вказані речі були вилучені і на них накладено арешт 05.01.2021 в рамках кримінального провадження за ст.263 КК України, яке було закрито за відсутністю складу злочину після проведення експертизи зброї. Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 29.04.2021 арешт з цього майна було знято і повернуто власнику, але відразу ж після його повернення в Ніжинському РВП 14.05.2021 вказане майно знову було оглянуто і вилучено в рамках внесенного цього ж дня до ЄРДР кримінального провадження за ознаками ч.4 ст.358 КК України, а зброя визнана речовим доказом, хоча вона не є доказом у цьому кримінальному провадженні і не містить слідів передбаченого ч.4 ст.358 КК України кримінального правопорушення.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом, засобом чи знаряддям кримінального проступку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту ст. 172 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно ст. 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом.
Кримінально каране діяння, за ознаками якого здійснюється досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, по яким досудове розслідування має форму дізнання.
У відповідності до ч. 3 ст. 38 КПК України дізнання здійснюють, зокрема, підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів органів Національної поліції.
З наведеного положення кримінального процесуального законодавства випливає, що повноваженнями на здійснення дізнання можуть бути наділені як дізнавачі, так і співробітники інших підрозділів органів Національної поліції.
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477- IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження, тому, для накладання арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обов`язково повинна бути наявна досить обґрунтована підозра.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження та потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертався із клопотанням.

Згідно ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобовязаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Також слідчим суддею враховується, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, враховуючи вимоги ст.170, 173 КПК України, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, з метою запобігання можливості відчуження вилученого майна, виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту, а тому слідчий суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 107, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Накласти арешт на чохол чорного кольору з надписом «Bushmaster» з вмістом в ньому предмета,схожого на зброю з надписом кал. 308, модель BR-308, серійний № НОМЕР_1 , 15 предметів, схожих на набої, два предмети, схожі на гільзи, предмет, схожий на магазин, бірки із зазначенням штампу «Для пакетів» Ніжинського відділу поліції, бірки з огляду місця події, два паперові конверти з вмістом в них складських частин трьох демонтованих патронів до висновку експерта №СЕ-19/125-21/34-БЛ, які належать ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом накладення заборони на його відчуження, передавши його на зберігання ОСОБА_7 .

Виконання ухвали покласти на дізнавача у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ніжинського

міськрайонного суду ОСОБА_10