Справа № 452/1254/21
Провадження № 1-кп/452/221/2021
ВИРОК
Іменем України

26 липня 2021 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі Львівської області кримінальне провадження № 0000062 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, із середньою освітою, пенсіонерки, раніше несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 18.02.2021 року, приблизно о 11 год.

00 хв., знаходячись неподалік відділення АТ «Ощадбанк», що у м. Самборі Львівської області по вул. І.Франка, 29, розпочала розмову з раніше невідомою їй гр.

ОСОБА_5 , в ході якої ввела потерпілу в оману, стверджуючи, що вона являється хорошою знайомою її сусідки, яку насправді не знає. В подальшому, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавши потерпілу, що поверне грошові кошти через вказану спільну знайому, під приводом позики шляхом обману заволоділа грошовими коштами у розмірі 700 грн., не маючи наміру на їж повернення, чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 13.03.2021 року, приблизно о 12 год. 00 хв., знаходячись поряд з приміщенням Самбірської міської ради, що у м. Самборі Львівської області, на

пл. Ринок, 1, розпочала розмову з раніше невідомою їй гр. ОСОБА_6 , в ході якої ввела потерпілу в оману, стверджуючи, що вона являється колегою лікаря - окуліста, в якого потерпіла має намір придбати окуляри, однак якого насправді не знає. В подальшому, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, переконавши потерпілу про необхідність оплатити за окуляри, які знаходяться на «Новій пошті», повторно заволоділа її грошовими коштами у розмірі 600 грн., чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 13.08.2020 року, приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись в

м. Самборі Львівської області, на площі Ринок, неподалік відділення «Райффайзен Банк Аваль», маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, повторно, заздалегідь не маючи на меті виконати зобов`язання, шляхом обману, вказавши на недостатність коштів для придбання ліків, що не відповідало дійсності, під виглядом позики незаконно заволоділа грошовими коштами гр. ОСОБА_7 у розмірі 800 грн., чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялася та підтвердила факт заволодінням нею шляхом обману 18.02.2021 року грошовими коштами гр. ОСОБА_5 у розмірі 700 грн., 13.03.2021 року грошовими коштами гр.

ОСОБА_6 у розмірі 600 грн.,13.08.2020 року грошовими коштами гр. ОСОБА_7 на загальну суму 2 100 грн. На даний потерпілі претензій не мають, кошти повернуті.

Крім повного визнання обвинуваченою у скоєному, її винуватість у вчиненому доведена показаннями потерпілих та іншими доказами, які в силу ст. 349 КПК України не досліджувались в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 18.02.2021 року, приблизно о 11 год. 00 хв., знаходилась неподалік відділення АТ «Ощадбанк», що у

м. Самборі Львівської області по вул. І.Франка, 29. До неї підійшла ОСОБА_4 , почала розмову про те, що вона являється хорошою знайомою її сусідки, попросила позичити гроші в розмірі 700 грн., які вона їй дала, та зобов`язалась їх повернути через вказану спільну знайому. На даний час грошові кошти повернула. Просить обрати обвинуваченій міру покарання у відповідності до закону.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 13.08.2020 року, приблизно о 16 год. 00 хв., знаходився в м. Самборі Львівської області, на площі Ринок, неподалік відділення «Райффайзен Банк Аваль». До нього підійшла ОСОБА_4 і попросила позичити для придбання ліків гроші в сумі 800 грн., які він їй надав, а вона зобов`язалась їх повернути. На даний час грошові кошти ОСОБА_4 повернула. Проте, просить обрати їй сувору міру покарання, передбачену законом.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. У відповідності до ст. 325 КПК України, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливий розгляд справи за відсутності потерпілого, вирішив питання про проведення судового розгляду без його участі.

Учасники судового провадження не оспорювали обставин винуватості ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненим повторно, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману, а саме грошовими коштами гр. ОСОБА_5 у розмірі 700 грн., а тому кваліфікація її дій за ч. 1 ст. 190 КК України є вірною.

Також суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому повторно, а саме, грошовими коштами потерпілої

ОСОБА_6 у розмірі 600 грн., а тому кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 190 КК України є вірною.

Суд також вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману, а саме, грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 800 грн., а тому кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 190 КК України є вірною.

При призначенні покарання обвинуваченій суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженої є її виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня

2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.

При виборі обвинуваченій заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Відповідно до встановлених обставин, що характеризують особу обвинуваченої, суд врахував особу винної, яка характеризується позитивно по місцю проживання, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, раніше несудима, являється особою пенсійного віку, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих вини обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної майнової шкоди, думку потерпілих, які просять призначити їй покарання згідно закону.

За таких обставин суд приходить до переконання за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, в межах санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинені нею кримінальні правопорушення, в редакції на час скоєння кримінальних правопорушень, яке є необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальних витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та засудити:

- за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 34000 (тридцять чотири тисячі) грн., зі сплатою в дохід держави;

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., зі сплатою в дохід держави.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі

3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно

51000 (п`ятдесят одна тисяча) грн., зі сплатою в дохід держави.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя