Справа № 513/671/20
Провадження № 1-кп/513/18/21
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата кримінальне провадження за № 0000107 від 24 травня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлодолинське Саратського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

24 травня 2020 року, о 02 годині 27 хвилин, ОСОБА_10 , знаходячись біля будівлі Будинку культури, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи умисел, який виник раптово, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, під час сварки, повалив останнього на землю та наніс 5-6 ударів головою та декілька ударів руками, стиснутими в кулаки, в обличчя потерпілому.

Після того як потерпілий, за допомогою інших осіб, підвівся на ноги, ОСОБА_10 , продовжуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ще один удар своєю головою в область обличчя ОСОБА_8 .

Зазначеними діями ОСОБА_10 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку з наявністю синців в параорбітальних областях, крововиливів під кон`юнктиву обох очей, перелому кісток носу, які в єдиному морфологічному комплексі не були небезпечними для життя, спричинили короткочасний розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_10 , на початку судового розгляду під час допиту, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, цивільний позов не визнав та пояснив суду, що 24 травня 2020 року йому зателефонували на мобільний телефон, та висловлюючись нецензурною лайкою, погрожували бити по обличчю, сказали приїхати до Будинку культури. Під`їхавши до вказаного місця, обвинувачений побачив ОСОБА_8 , який розмахував руками та ногами. ОСОБА_10 схопив потерпілого, вони почали битися і повалилися на землю, ОСОБА_8 вибив обвинуваченому передні зуби, після чого піднявся та почав тікати. Тілесних ушкоджень у потерпілого не було. Пізніше обвинувачений вважав, що інцидент вичерпано, приїхав до потерпілого у лікарню, однак останній почав говорити про гроші. В подальшому, під час розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав та показав, що вину визнає в тому, що на його телефон поступив дзвінок і він приїхав до Будинку культури, і так сталося, що він не стримався та вдарив ОСОБА_8 , у зв`язку з чим розкаюється, і більше такого не трапиться. Цивільний позов визнав частково в частини матеріальних збитків на лікування та судових витрат на професійну правничу допомогу, моральні збитки не визнав.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що він зі своїми друзями прийшов до скверу, коли йому зателефонував ОСОБА_12 , після зателефонували з невідомого номеру і почали погрожувати. Пізніше біля Будинку культури з машини вийшов обвинувачений, який одразу почав нападати на потерпілого, який його відштовхнув, обвинувачений знову почав нападати на потерпілого і повалив його на землю, після чого сів на нього зверху та почав бити в лице. Потім підбіг ОСОБА_13 , який намагався відтягнути його, а ОСОБА_14 продовжував наносити йому удари, після чого взявши баклажку води полив його водою і знову вдарив по голові, і поїхав додому. Цивільний позов підтримав повністю та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що ОСОБА_10 під`їхав до Будинку культури, після телефонної розмови з потерпілим, і в той час як потерпілий був на сходах біля Будинку культури, ОСОБА_10 напав на потерпілого, на що потерпілий ОСОБА_8 взяв його за шию, і вони впали на землю біля клумби. Потім ОСОБА_10 сів зверху на потерпілого ОСОБА_8 , і почав наносити йому удари головою в лоб та ніс, потім почав ламати йому пальці, після чого потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_10 розборонили.

Провина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджується наступними доказами, а саме:

- заявою, з якої вбачається, що 24 травня 2020 року ОСОБА_8 звернувся до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , який 24 травня 2020 року близько 2 години ночі наніс тілесні ушкодження в парку с.Світлодолинське побивши останнього руками і головою;

- висновком експерта №94 від 03 червня 2020 року відповідно до висновку якого у ОСОБА_8 виявлена закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку з наявністю синців в параорбітальних областях, крововиливів під кон`юнктиву обох очей, перелому кісток носа. Ці ушкодження заподіяні дією тупих предметів, групові і індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключено, що такими предметами могли бути руки стиснуті в кулаки, лобна ділянка голови. Вказані ушкодження заподіяні незадовго до звернення потерпілого по медичну допомогу, тому не виключено їх утворення 24 травня 2020 року. Вказані ушкодження в єдиному морфологічному комплексі, не були небезпечними для життя, спричинили короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року) відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23 червня 2020 року, відповідно до якого потерпілий розповідає про обставини нанесення останньому тілесних ушкоджень 24 травня 2020 року приблизно о 02:27 годині, знаходячись (біля будівлі Будинку культури, який розташований у парку в центрі села Світлодолинське Саратського району Одеській області, між ним та мешканцем с.Світлодолинське ОСОБА_10 сталася конфліктна ситуація, ході якої ОСОБА_10 декілька разів кулаками намагався вдарити потерпілого, але потерпілому ОСОБА_8 крокуючи назад вдавалося ухилятись від його ударів. Далі потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що для того щоб уникнути попадання кулаками від ОСОБА_10 в голову чи інші частини тіла, він змушений був схопити ОСОБА_10 рукою за шию. Після чого, як пояснив потерпілий ОСОБА_8 , він та ОСОБА_10 , не втримавши рівноваги впали на землю і продовжували лежати в тому ж положенні ( ОСОБА_8 продовжував обхвачувати шию ОСОБА_10 ) коли в цей момент підбіг знайомий ОСОБА_10 на ім`я ОСОБА_16 , який став відтягувати потерпілого ОСОБА_8 від ОСОБА_10 і із-за чого ОСОБА_8 відпустив ОСОБА_10 . Далі як пояснив ОСОБА_8 . ОСОБА_10 скориставшись цим, перегрупировався таким чином, що насів на потерпілого ОСОБА_8 зверху. При цьому, потерпілий ОСОБА_8 ліг на спину та пояснив яким чином ОСОБА_10 наносив йому удари своєю головою. Також, потерпілий розповів, що після того як йому дали пляшку з водою щоб він зміг умити своє обличчя від крові, ОСОБА_10 несподівано підбіг до нього та не зупиняючись вдарив його головою в голову, але ОСОБА_8 зумів прихилити свою голову і удар ОСОБА_10 прийшовся йому в лобну частину голови. Далі не бажаючи бути побитим потерпілий ОСОБА_8 убіг від ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду предмету від 08 липня 2020 року згідно з яким проведено огляд компакт-диску «CD-R» ємністю 700 Mb диск був вставлений до комп`ютерного CD ROM, та при видкриванні лазерного диску мається файл (IP Camera №7 Світлодолинське_Світлодолинське_1500_3757_18641574 mp4 ) з відео зображенням (логотип «САМ-9»), на якому видно, як потерпілому ОСОБА_8 в парковій зоні біля Будинку культури с.Світлодолинське Саратського району ОСОБА_10 спричиняє тілесні ушкодження;

- постановою про приєднання предметів до провадження як речових доказів від 08 липня 2020 року, відповідно до якої відеозапис вилучений на CD-R диск з камери відео нагляду публічних місць АДРЕСА_3 в якості речового доказу по кримінальному провадженню №0000107;

- дослідженим в судовому засіданні компакт-диском CD ROM, та при видкриванні лазерного диску мається файл (IP Camera №7 Світлодолинське_Світлодолинське_1500_3757_18641574 mp4 ) та містить відеозапис на якому видно, як потерпілому ОСОБА_8 в парковій зоні біля Будинку культури с.Світлодолинське Саратського району ОСОБА_10 спричиняє тілесні ушкодження.

30 червня 2021 року в судовому засіданні заявлена відмова від виклику свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , оскільки обвинувачений вину визнав та зазначив, що не оспорює того, що ним завдані тілесні ушкодження потерпілому, за згодою учасників судового розгляду вказана відмова була прийнята судом.

Сукупність наведених і вивчених в судовому засіданні доказів, підтверджує вину обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд визнає належними, допустимими, достовірними, вони узгоджуються між собою і достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Таким чином, суд вважає доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

ОСОБА_10 проживає за адресою: с.Світлодолинське Білгород-Дністровського (Саратського) району Одеської області, до складу родини входять: дружина - ОСОБА_19 , донька ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; за місцем проживання характеризується позитивно. Не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра, раніше не судимий, перебуває на обліку як військовозобов`язаний запасу.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_10 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

З урахуванням вказаних обставин, суд, відповідно до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України. Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 дії ст. 69, 75 КК України суд не вбачає. Водночас, суд вважає, що в даному випадку покарання, як штраф, буде достатнім, і таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінальний проступок.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.

Щодо цивільного позову ОСОБА_8 , слід звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної, яка складається з витрат: на придбання ліків у сумі 3755,40 гривень (358,80 + 287,40 +563,40 +20,40 +113,10 +538,50 +54,60 + 133,50 + 483,50 + 136,90 +133,00 +494,20 +376,10 + 62,00); обстеження у сумі 1000 гривень; транспортних витрат у сумі 400,00 гривень, а всього загальну суму 5155,40 гривень, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_10 , який є цивільним відповідачем за позовом, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

Суд також зазначає, що за правилами ст. ст. 62, 128 КПК України під час кримінального провадження до початку судового розгляду особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом в КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, зокрема, недоторканості права власності та розумності строків (ч. 5 ст. 128 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Сума матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням, діагностичним обстеженням комп`ютерною томографією, транспортними витратами, в судовому засіданні підтверджена відповідними доказами в розмірі 5155,40 гривень (придбання ліків у сумі 3755,40 гривень (358,80 + 287,40 +563,40 +20,40 +113,10 +538,50 +54,60 + 133,50 + 483,50 + 136,90 +133,00 +494,20 +376,10 + 62,00); обстеження у сумі 1000 гривень; транспортні витрати в сумі 400,00 гривень), у зв`язку з чим цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого в частині стягнення моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн, який ОСОБА_10 не визнав, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо визначення розміру відшкодування потерпілому моральної шкоди, то в цьому випадку суд бере до уваги роз`яснення п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.02.95 р. № 4, який зазначає, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди, на думку суду, не повинен призводити до збагачення особи.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує ступінь вини обвинуваченого, наслідки, що настали, тривалість втрати працездатності та, відповідно, стаціонарного лікування, поведінку потерпілого, понесені потерпілим моральні страждання, які полягали у погрозах невідомих осіб у телефонному режимі про фізичну розправу, порушенні нормальних життєвих умов, суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду, суд вважає справедливим задовольнити заявлені вимоги про відшкодування спричиненої потерпілому моральної шкоди, в розмірі 9000 гривень. На думку суду, саме ця сума є справедливою і співрозмірною з понесеними потерпілим моральними стражданнями.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд керується наступними положеннями закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 118 КПК України - процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України, витрати на правову допомогу несе в тому числі цивільний відповідач.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно квитанцій до прибуткового ордера №11 від 03 серпня 2020 року, наданих суду на підтвердження надання правових послуг представником, вбачається, що за надання правової допомоги на підставі угоди №37 від 21 липня 2020 року потерпілим сплачено - 5000 гривень.

Крім того, під час судового розгляду обвинувачений позов в цій частині визнав.

Тобто, цивільний позов в частині стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 127, 174, 369 - 371, 373-375 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 70 (сімдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не обирався.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суму матеріальної шкоди в розмірі 5155 (П`ять тисяч сто п`ятдесят п`ять) гривень 40 копійок, суму моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 9000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок, судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (П`ять тисяч) гривень 00 копійок, що разом становить 19155 (Дев`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять) гривень 40 копійок. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази у справі: компакт-диск CD-R диск з камери відео нагляду публічних місць АДРЕСА_3 в якості речового доказу по кримінальному провадженню №0000107- зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1