Справа № 991/2605/21
Провадження1-кс/991/2654/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представників особи, в інтересах якої подана скарга - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, поданої у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004813 від 27.11.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальної дії, яку він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом України строк, а саме нерозгляді прокурором вищого рівня скарги, поданої 09.04.2021 в порядку ч. 1 ст. 308 КПК України, про недотримання розумних строків під час досудового розслідування у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0004813 від 27.11.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, в якій адвокати просять:
- встановити найкоротший процесуальний строк для вчинення однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, у кримінальному провадженні № 0004813 від 27.11.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України.
Скарга обґрунтована тим, що 30 липня 2016 року повідомлення про підозру ОСОБА_6 було вручено в рамках кримінального провадження № 0000628 від 16.07.2014 р., та в подальшому, після череди виділень/об`єднань кримінальних проваджень, матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, було виділено у кримінальне провадження № 0004813 від 27.11.2017 р., досудове розслідування в якому наразі здійснюється детективами НАБУ, процесуальне керівництво прокурорами САП ОГП. 09 квітня 2021 року адвокатами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 в порядку ч. 1 ст. 308 КПК України була подана прокурору вищого рівня скарга на недотримання розумних строків детективом/прокурором під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на підставі того, що строк досудового розслідування відносно ОСОБА_6 неодноразово зупинявся/відновлявся, проте згідно положень ст. 219 КПК України, такий строк сплив у березні 2017 року та органом досудового розслідування не продовжувався; детективами НАБУ досудове розслідування фактично не проводиться, за надуманими обставинами строк досудового розслідування зупиняється через запити про надання міжнародно-правової допомоги; досудове розслідування відносно ОСОБА_6 триває майже п`ять років, суперечить вимогам ст. 283 КПК України, суттєво впливає на права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_6 , а відтак досудове розслідування відносно останнього в найкоротші строки має бути завершено шляхом прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Оскільки, скарга від 09.04.2021 р. всупереч ч. 2 ст. 308 КПК України залишилась без відповіді, вважаючи, що за вказаними обставинами є необхідним встановити органу досудового розслідування процесуальних строк для вчинення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій та вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у розумні строки внаслідок повільного здійснення досудового розслідування без достатньо вагомих аргументів, адвокати звернулися до слідчого судді з даною скаргою, керуючись, серед іншого, положеннями ст. 28 КПК України.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 15.04.2021 р. відкрито провадження за даною скаргою.
Представники особи, в інтересах якої подана скарга, - адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судовому засіданні скаргу підтримали в повному обсязі, просили задовольнити скаргу з викладених у ній підстав.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти доводів скарги, надав письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні скарги з тих підстав, що (1) матеріали кримінальних проваджень відносно ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України (№ 0000628, № 0003933, № 0000204) були виділенні у кримінальне провадження № 0004813 від 27.11.2017, строки якого обраховуються з урахуванням попереднього руху вищевказаних проваджень, з урахуванням строків їх зупинення/відновлення у цих провадженнях (в рамках кримінального провадження № 0003933 строк досудового розслідування відносно ОСОБА_6 було продовжено до 8 місяців, тобто, до 30.03.2017 р. включно на підставі постанови заступника Генерального прокурора України від 03.02.2017 р., та з урахуванням зупинення/відновлення строку досудового розслідування відносно ОСОБА_6 восьмимісячний строк досудового розслідування, в межах якого розслідується кримінальне провадження № 0004813, не сплив); (2) наразі кримінальне провадження № 0004813 від 27.11.2017 зупинене на підставі постанови детектива НАБУ від 24.07.2020 р. у зв`язку із направленням запитів про міжнародну правову допомогу, та процесуальні дії в порядку міжнародного співробітництва на даний час не виконані, проте докази, отримані за результатами виконання вказаних запитів, мають значення для кримінального провадження, та до завершення виконання відповідних запитів та отримання їх результатів, прийняття прокурором одного з передбачених ст. 283 КПК України рішень є передчасним; в судовому порядку у задоволенні скарги захисника ОСОБА_6 про скасування даної постанови було відмовлено; (3) скарга адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 від 09.04.2021 р. прокурору вищого рівня скарга на недотримання розумних строків детективом/прокурором під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні була розглянута в строки та в порядку ст. 308 КПК України, за результатами її розгляду першим заступником керівника САП ОСОБА_7 14.04.2021 р. було винесено мотивовану постанову про відмову у задоволенні даної скарги, копія якої наступного дня була направлена адвокатам.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.
Під час судового розгляду встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0004813 від 27.11.2017 р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Як вбачається зі змісту скарги, адвокати в інтересах ОСОБА_6 звернулися з даною скаргою в порядку ст. 303 КПК України у зв`язку з тим, що їх скарга від 09.04.2021 р. прокурору вищого рівня скарга на недотримання розумних строків детективом/прокурором під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні всупереч ч. 2 ст. 308 КПК України не була розглянута прокурором. При цьому, звертаючись з даною скаргою, адвокати керуються, серед іншого, положеннями ст. 28 КПК України щодо розумності строків проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, та просять встановити прокурору у кримінальному провадженні № 0004813 найкоротший процесуальний строк для вчинення однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України.
За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що дана скарга адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність прокурора вищого рівня фактично є клопотанням про встановлення прокурору у кримінальному провадженні № 0004813 строку для вчинення однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, поданого відповідно до ч. 6 ст. 28 КПК України, та саме в даному контексті розглядається подана захисниками скарга.
Згідно ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд (ч. 2 ст. 28 КПК України).
Частиною 3 ст. 28 КПК України встановлено, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом (ч. 6 ст. 28 КПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
При цьому, положення цієї статті носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків.
Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Аналіз наведених норм закону дає підстави зробити висновок, що слідчий суддя може вжити передбачених законом заходів для забезпечення розумних строків при проведенні досудового розслідування.
В свою чергу, вирішення слідчим суддею питання про встановлення процесуального строку для проведення тих чи інших слідчих (розшукових)/процесуальних дій здійснюється виходячи із засади розумності строків, керуючись критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження, зазначеними у ч. 3 ст. 28 КПК України, при цьому, забезпечення слідчим суддею розумності строків досудового розслідування здійснюється з урахуванням об`єктивних даних, які дозволяють визначити для вжиття тих чи інших слідчих (розшукових)/ процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень, конкретні проміжки часу, які є об`єктивно необхідними для проведення відповідних слідчих/процесуальних дій в рамках кримінального провадження.
Під час судового розгляду встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000628 від 16.07.2014 р. 30 липня 2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
В подальшому, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 (в тому числі і матеріали підозри) було виділено в кримінальне провадження № 0003933.
В рамках кримінального провадження № 0003933 строк досудового розслідування відносно ОСОБА_6 було продовжено до 8 місяців, тобто, до 30.03.2017 р. включно на підставі постанови заступника Генерального прокурора України від 03.02.2017 р.
В подальшому, кримінальне провадження № 0003933 неодноразово зупинялося у зв`язку із невиконанням процесуальних дій в порядку міжнародного співробітництва та неодноразово відновлювалося у зв`язку із виникненням потреби у проведенні процесуальних дій в даному кримінальному провадженні, що підтверджується матеріалами справи (постанови детектива про відновлення/зупинення досудового розслідування, а.с. 30-47).
В подальшому, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_6 № 0003933 було об`єднано з кримінальним провадженням № 0000204 в одне провадження - № 0000204, з якого матеріали за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, виділено у кримінальне провадження № 0004813 від 27.11.2017 р., яке неодноразово зупинялося у зв`язку із невиконанням процесуальних дій в порядку міжнародного співробітництва та неодноразово відновлювалося у зв`язку із виникненням потреби у проведенні процесуальних дій в даному кримінальному провадженні, що підтверджується матеріалами справи (постанови детектива про відновлення/зупинення досудового розслідування, а.с. 49-63).
Наразі кримінальне провадження № 0004813 від 27.11.2017 зупинене на підставі постанови детектива НАБУ від 24.07.2020 р. у зв`язку із направленням запитів про міжнародну правову допомогу з метою з`ясування обставин кримінального правопорушення, та процесуальні дії, виконання яких необхідне в межах та в порядку міжнародного співробітництва, на даний час не виконані (а.с. 63).
30.07.2016 р. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 219 КПК України загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Отже, з огляду на дану норму закону, вбачається, що законодавець встановив строк, протягом якого досудове розслідування у кримінальному провадженні після повідомлення особі про підозру повинно бути закінчено.
Крім того, законодавець також передбачив можливість зупинення досудового розслідування після повідомлення особі про підозру у разі, якщо наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва (п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України).
На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004813 від 27.11.2017 зупинене.
Кримінальне провадження № 0004813 від 27.11.2017 не може бути завершено внаслідок зупинення строку досудового розслідування на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, а відповідно до положень КПК України, слідчий суддя не наділений повноваженнями покладати на слідчого/прокурора обов`язок відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні, в свою чергу, в рамках зупиненого кримінального провадження вимога про встановлення прокурору у такому кримінальному провадженні найкоротшого процесуального строку для вчинення процесуальної дії чи прийняття процесуального рішення не відповідає вимогам КПК України.
Встановлення найкоротшого процесуального строку для вчинення однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, у кримінальному провадженні № 0004813 від 27.11.2017, під час зупинення строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не ґрунтується на вимогах КПК України, оскільки під час зупинення кримінального провадження прокурор неуповноважений здійснювати дії, визначені ч. 2 ст. 283 КПК України.
В свою чергу, розумність строку кримінального провадження може бути перевірена під час оскарження слідчому судді рішення слідчого/прокурора про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, внаслідок чого буде встановлено наявність/відсутність обґрунтованих підстав для зупинення досудового розслідування, в результаті чого постанова про зупинення досудового розслідування або буде залишена в силі, або буде скасована як незаконна та необґрунтована.
Крім того, при вирішенні питання про встановлення процесуального строку для вчинення слідчих/процесуальних дій необхідно виходити із недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, прокурора, що передбачені ч. 1 ст.36, ч. 5 ст.40 КПК України. Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію слідчого/прокурора у кримінальному провадженні.
При цьому, предметом розгляду питання щодо необхідності здійснення окремих процесуальних дій у більш короткі строки можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення у певний строк раніше було прийняте стороною обвинувачення.
При цьому, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 1 ст. 36 КПК України).
Частиною першою ст.40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
У відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Системний аналіз вказаних норм права свідчить, що встановлення процесуальних строків слідчим суддею можливий лише стосовно розгляду питань, віднесених до його компетенції.
В свою чергу, встановлення конкретних строків проведення певної слідчої/процесуальної дії в рамках кримінального провадження, строк проведення яких не встановлений положеннями КПК України (положеннями КПК України не передбачений строк, в межах якого прокурор має здійснити одну з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України), перебуває в межах дискреційних повноважень слідчого/прокурора.
При цьому, статтею 303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема, стороною захисту; статтею 308 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Відтак, захистити права особи, про порушення яких зазначено у скарзі адвокатів, можливо шляхом оскарження слідчому судді рішення слідчого/прокурора про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскарження бездіяльності прокурорів, слідчих/детективів щодо невчинення тих чи інших слідчих/процесуальних дій в кримінальному провадженні, оскарження до прокурора вищого рівня в порядку, передбаченому ст.308 КПК , недотримання розумних строків тих чи інших процесуальних дій, що буде належним способом захисту прав та інтересів підозрюваного.
Відтак, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004813 від 27.11.2017 наразі зупинене, положеннями КПК України передбачено строк досудового розслідування із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, який не може перевищувати дванадцяти місяців, з огляду на те, що під час зупинення кримінального провадження прокурор неуповноважений здійснювати дії, визначені ч. 2 ст. 283 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність обгрунтованих підстав для встановлення прокурору найкоротшого процесуального строку для вчинення однієї з дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, у кримінальному провадженні № 0004813 від 27.11.2017.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діють в інтересах ОСОБА_6 , слід відмовити.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 2-3, 220, 303-304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8