Справа № 714/572/21
Провадження № 1-кп/714/89/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2021 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1
секретар : ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника : ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадженняз угодою про визнання винуватості, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 21 квітня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньої освітою, не одруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 240 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 07 квітня 2021 року діючи умисно та переслідуючи корисливий мотив, всупереч вимогам чинного законодавства, а саме ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», Постанови Кабінету Міністрів України за №557 від 12.07.2005 «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», тобто не маючи дозвільних документів на видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, переслідуючи мету незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме гравію, що відноситься до сировини гравійно-піщаної, попросив і запевнив ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , мешканців с. Горбова Чернівецького району про те, що має відповідний дозвіл та разом із ними приїхати на транспортному засобі, належному ОСОБА_6 марки «Камаз» н.з. НОМЕР_1 до місця зберігання гравійно-піщаної суміші добутої під час проведення русло регулюючих робіт «БЛ КЕРАМБЛОК», що біля р. Прут. В свою чергу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не будучи обізнані про злочинні наміри ОСОБА_5 вважали, що завантаженню підлягає законно добута гравійно-піщана суміш, погодились на прохання останнього та поїхали до місця завантаження гравійно-піщаної суміші. В подальшому ОСОБА_5 , маючи із собою дві лопати намагався вручну здійснити незаконне видобування гравійної-піщаної суміші, шляхом її забору та завантаження у кузов автомобіля марки «Камаз» н.з. НОМЕР_1 . Однак, даний злочин не було доведено до кінця у зв`язку із тим, що ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними, для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки дане кримінальне правопорушення було виявлено та припинене працівниками Басейнового Управління водних ресурсів річок Прут та Сірет. Згідно з «Переліком корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого постановою КМУ №827 від 12.12.1994, сировина піщано-гравійна відноситься до корисних копалин: загальнодержавного значення. Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 240 КК України, а саме: незакінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 240 КК України, визнав повністю. Після роз`яснення йому судом змісту укладеної угоди, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України, після того, як суд з`ясував у нього чи цілком він розуміє свої права, передбачені абзацами першим та четвертим п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, якими він міг би скористуватися при судовому розгляді справи та від яких відмовляється, зазначив, що рішення про укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом, він виконає покарання у виді штрафу, оскільки є працездатним та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.
При погодженні сторонами міри покарання сторонами об`єктивно враховано особа обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши надані документи, а також з`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 240 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних правопорушень невеликої тяжкості, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не досягли згоди, не існують; очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань не встановлено; існують фактичні підстави для визнання винуватості; тобто відсутні підстави, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України, при наявності яких суд відмовляє в затвердженні угоди.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, що є підставою для ухвалення вироку, яким затверджується угода і призначається узгоджена міра покарання, вирішити долю речових доказів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100, 314, 468, 469, 472, 473-474, 476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду у кримінальному провадженні № 1-кп/714/89/21 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і його захисником ОСОБА_4 про визнання винуватості, укладену 18 червня 2021 року між прокурором ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні № 0000889 від 21 квітня 2021 року та ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 240 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу із з-астосуванням ст. 69 КК України у розмірі 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 38250 (тридцять вісім тисяч двісті п`ятдесят) грн.
Визначений розмір штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця з дня набрання вироком суду законної сили.
Речові докази по справі :
-вантажний автомобіль «КАМАЗ» н.з. НОМЕР_2 залишити за належністю ОСОБА_6 ;
-гравійну - піщану суміш об`ємом 7 куб./м,що вилучено в ході огляду місця подій і знаходиться на збереженні у Герцаївському ДРП філії Новоселицького райавтодору конфіскувати в дохід держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не застосовувався.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: