Справа № 645/5140/20
Провадження № 1-кс/645/330/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року м. Харків
Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ ВП№2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 , погодженого з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001704 від 03.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в:
До суду подано вищевказане клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо об`єкта нерухомого майна № 243630031 від 09.02.2011 року 14:14:34 на час звернення з клопотанням до суду належить ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі договору купівлі- продажу, серія та номер 304, виданий 02.02.2021 року, шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею в тому числі здійснення її реєстрації. В обґрунтування клопотання зазначалося, що слідчим відділом ВП №2 ХРУП № 2 ШУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001704 від 03.09.2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, розпочатого за фактом надходження до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області заяви про те, що 02.09.2020 року три невстановлені особи здійснили розбійний напад на офісне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де спричинили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_5 та заволоділи грошовими коштами останнього.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, за попередньо узгодженим спільним планом та керуючись єдиним умислом, один з нападників, з метою подолати психологічний опір потерпілого, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, що виразилося у демонстрації ОСОБА_5 предмета схожого на револьвер старого зразка, який потерпілий сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, наніс даним предметом декілька ударів по голові ОСОБА_5 . В результаті умисних дій нападників потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судової медичної експертизи № 12-14/692-А/20 від 25.09.2020 року були спричинені тілесні ушкодження.

Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, знайшовши на столі ключ від сейфу, де зберігалися грошові кошти в сумі 1 150 000 доларів США, 55 000 Євро та 700 000 гривень, що дорівнюють згідно курсу НБУ станом на 02.09.2020 року - 34 264 600 гривень 50 копійок, заволоділи даними грошовими коштами, а також майном потерпілого ОСОБА_5 , а саме: мобільним телефоном Samsung Galaxy S10 Plus, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6/2294СЕ-20 від 29.10.2020 року 16 726 гривень 00 копійок, та наручним годинником торгівельної марки «Tissot PRC 200» з колекції «T-SPORT», вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 6/2294СЕ-20 від 29.10.2020 року 13 991 гривня 00 копійок, які знаходилися на столі.

Після цього, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, заволодівши зазначеним майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись майном потерпілого на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 34 995 317 гривень 50 копійок.

Квартира АДРЕСА_1 , на яку просять накласти арешт, придбана 07.12.2020 року матір`ю ОСОБА_6 ОСОБА_9 , яка є пенсіонеркою, грошових коштів на купівлю нерухомості не мала, та цього ж дня на підставі договору дарування право власності на вказану квартиру передано ОСОБА_6

02.02.2021 року вищезазначену квартиру на підставі договору купівлі-продажу продано ОСОБА_4 , яка 08.02.2021 року допитана в ході досудового розслідування в якості свідка та повідомила, що з ОСОБА_6 ніяких особистих стосунків не мала, перебувала в товариських та ділових відносинах з останнім, квартиру за вищезазначеною адресу в грудні 2020 року придбала ОСОБА_9 на кошти, які ОСОБА_4 надала ОСОБА_6 перед укладенням даного договору у нотаріуса. Дана квартира того ж дня ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_6 . У лютому 2021 року ОСОБА_4 повернулась до міста Харкова та вирішила оформити право власності на дану квартиру. Так, 02.02.2021 ОСОБА_4 з ОСОБА_6 прибули до нотаріуса та оформили договір купівлі-продажу на вищезазначену квартиру, грошові кошти за вказану квартиру при нотаріусі передала ОСОБА_6 . Після закінчення оформлення договору, ОСОБА_6 одразу повернув кошти ОСОБА_4 . Також ОСОБА_4 під час допиту повідомила, що на даний час вона не працевлаштована, а також те, що під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , серед речей, що їй належать були вилучені 2 мобільних телефони та 1 планшет, інше вилучене майно належить ОСОБА_6 .

Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований та джерел постійного доходу не має, орган досудового розслідування вважає, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, тому що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливості виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову та перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, а також те, що необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, оскільки є підстави вважати, що вказане майно було придбано ОСОБА_6 на злочинно добуті грошові кошти. Крім того, потерпілий ОСОБА_10 , 30.11.2020 року надав в рамках даного кримінального провадження цивільний позов на відшкодування матеріальної та моральної шкоди на загальну суму 90 000 000 грн., оскільки відповідно до діючих вимог КПК України має право на відшкодування збитків, які настали внаслідок вчинення відносно останнього тяжкого корисливого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб та з використанням небезпечного для життя потерпілого насилля.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
ОСОБА_4 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з 02.02.2021 року є власницею квартири АДРЕСА_1 .
Проте, у клопотанні про накладення арешту, всупереч вимогам ч.2 ст. 171 КПК України, не зазначено підставу і мету накладення арешту відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування такого арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 .
Ч.2 ст.170 КП України передбачає, що арешт майна допускається з метою, зокрема відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, ч. 6 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору, та встановлює строк в 72 години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_11 , для усунення недоліків.
Керуючись статями 64-2,170-173КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 погоджене з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_11 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001704 від 03.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України повернути прокурору, встановити строк у 72 години для усунення недоліків клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -