Номер провадження: 11-сс/813/558/21
Номер справи місцевого суду: 521/1823/21 1-кс/1321/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2021 року про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000116 від 05.02.2021 року, -

встановив:
оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 укримінальному провадженні №0000116 від 05.02.2021 року, та відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05.05.2021 року.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за наступних обставин.

05.02.2021 року, приблизно о 07 год. 56 хв., ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Toyota Prius», ВН1565 ОВ, по вул. Розумовській у м. Одеса, проїхавши перехрестя на червоний сигнал світлофору, здійснив зіткнення з автомобілем «Форд Транзит», Р872ВК, та наїзд на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які отримали тяжкі тілесні ушкодження.
За даним фактом 05.02.2021 року розпочато досудове розслідування, про що до ЄРДР внесені відомості про вчинене кримінального правопорушення за №0000116, та того ж дня ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2021 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 01.04.2021 року.
Постановою керівника Малиновської окружної прокуратури м. Одеси від 25.03.2021 року строк досудового розслідування у кримінальному проваджені №0000116 продовжено до 3 місяців.
25.03.2021 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.05.2021 року.
При прийнятті рішення щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно у виді тримання під вартою, слідчий суддя прийняв до уваги те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні інкримінованого йому правопорушення, послався на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: те, що ОСОБА_8 перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що вказує на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту в межах стоку дії запобіжного заходу. Захисник стверджує, що слідчим суддею не викладено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не мотивовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також захисник вважає, що приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, слідчим суддею не враховано те, що підозрюваний є громадянином України, має на утриманні цивільну дружину, яка є вагітною, має реєстрацію та постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем мешкання, неофіційно працевлаштований за договором найму, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Крім того, захисник зазначає, що підозрюваний щиро кається у вчиненому злочині, нових злочинів вчиняти не збирається, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, не має наміру впливу на потерпілих та свідків, а також намірів переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Захисник вважає, що слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не було розглянуто можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Приймаючи до уваги, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 , не є особливо тяжким, випадків, передбачених ст.52 КПК України, за яких участь захисника є обов`язковою, судом не встановлено, враховуючи подане захисником клопотання про розгляд апеляційної скарги за її відсутності, апеляційний розгляд проведено без участі захисника. Підозрюваний ОСОБА_8 також не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги його захисника за його участю.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваному, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що вирішуючи питання щодо продовження відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя в цілому дотримався вимог закону, які регламентують продовження запобіжного заходу.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, що підтверджується доказами, які існують на даній стадії досудового розслідування та долучені до клопотання.

Розглядаючи апеляційну скаргу, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до матеріалів клопотання, які є достатні для висновку про обґрунтованість підозри.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Апеляційний суд вважає, що надані слідчим та прокурором докази, які містяться в матеріалах провадження, на даній стадії досудового розслідування, доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованого йому злочину, таслідчим та прокурором надано відповідні докази на підтвердження існування ризиків, які знайшли своє відображення в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що перебуваючи на волі ОСОБА_8 може вчинити спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Апеляційний суд вважає, що прокурором надано достатні та переконливі дані, які вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам та підтвердження відсутності обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Стороною захисту не надано доказів, які свідчили б про протилежне та спростовували ці твердження прокурора.

За таких обставин, твердження сторони захисту про відсутність доказів про існування зазначених у клопотанні слідчого та в ухвалі слідчого судді ризиків, апеляційний суд вважає безпідставними.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
У відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст.182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Разом з тим, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя не врахував положень ст.183 КПК, та не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у відповідному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, незважаючи на той факт, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному розмір застави був визначений, а слідчий в клопотанні про продовження строку тримання під вартою не ініціював питання щодо не визначення розміру застави при продовженні строку тримання підозрюваного під вартою.
З огляду на зазначені вище обставини, ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, з прийняттям апеляційним судом нової ухвали.

Скасовуючи ухвалу слідчого судді та ухвалюючи нове рішення за результатами розгляду клопотання слідчого, при визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого на даному етапі досудового розслідування підозрюється ОСОБА_8 , та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Крім того, апеляційний суд враховує те, що відповідно до підозри, яка на даній стадії досудового розслідування визнається апеляційним судом обґрунтованою, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, скоєного в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого двоє неповнолітніх потерпілих отримали тяжкі тілесні ушкодження,а вчинення кримінального правопорушення могло призвести до невідворотних наслідків для потерпілих. На переконання апеляційного суду, підозрюваний не може не розуміти, що у разі визнання його винним, йому може бути призначене достатньо суворе покарання у виді позбавлення волі, а тому не виключається можливість того, що він може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування. Вказані обставини виключають обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, є безпідставними, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу може виявитися недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, та запобігти існуючим ризикам, які не зменшилися та продовжують існувати.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

На думку апеляційного суду, такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та не буде непомірним для підозрюваного, членів його сім`ї та близьких родичів, оскільки за твердженням сторони захисту підозрюваний має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З огляду на зазначені вище обставини, ухвала слідчого судді в частині не визначення розміру застави не відповідає вимогам закону, підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26.03.2021 року у кримінальному провадженні №0000116 від 05.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 України, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВП №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 05 травня 2021 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розмір застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеській апеляційний суд; Код ЄДРПОУ отримувача 42268321; Код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 02.04.2021 року; Заставна сума за ОСОБА_8 ; (судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

Підозрюваний ОСОБА_8 звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання указаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали апеляційного суду в частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків становить до 05 травня 2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_13