ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 171/2248/19
Провадження № 1-кп/210/215/21

"29" липня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000818 від 18.09.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, не працює, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, суд

ВСТАНОВИЛА:
17 вересня 2019 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем проживання - квартирі АДРЕСА_2 разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 де між останніми виникла сварка.

В ході сварки, перебуваючи на кухні у вищезазначеній квартирі, ОСОБА_9 , схопив кухонний ніж, який знаходився на столі та спробував цим ножем, який тримав у правій руці нанести удар в область грудної клітини ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_6 , приблизно о 21:30 годин 17.09.2019, знаходячись в приміщенні кухні квартирі АДРЕСА_2 , діючи з метою захисту і припинення неправомірних дій з боку ОСОБА_9 , маючи навички рукопашного бою, отримані під час проходження військової служби в зоні АТО, перехопив руку ОСОБА_9 , в якій останній тримав ніж, та відвернув лезо ножа від себе. Після чого, ОСОБА_6 , маючи можливість захистити свої інтереси без заподіяння тяжкої шкоди потерпілому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_9 небезпечних для життя тілесних ушкоджень і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, відвернувши лезо ножа в бік грудної клітини ОСОБА_9 , умисно надав прискорення його правій руці, в якій знаходився ніж, в результаті чого наніс один удар в ліву частину грудної клітини останнього місце розташування життєво важливих органів людини.

Тим самим, ОСОБА_6 застосував спосіб захисту, який явно не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту, тобто перевищив межі необхідної оборони.

Після цього, ОСОБА_6 припинив свої дії, а ОСОБА_9 цього ж дня з отриманими тілесними ушкодженнями бригадою швидкої медичної допомоги госпіталізовано до лікарні, де йому надано належну медичну допомогу.

Внаслідок умисних, злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді:

-проникаючого колото-різаного поранення на передній поверхні грудної клітки ліворуч з наскрізним ушкодженням лівої легені, яке відповідно до висновку експерта № 166 від 05.11.2019 за результатами проведеної судово-медичної експертизи, за своїм характером, відноситься до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчинених діянь. Надав свідчення щодо обставин вчиненого злочину та пояснив суду, що з потерпілим ОСОБА_9 знайомий близько 1,5 року, були приятелями. 17.09.2019 року потерпілий був у нього у гостях та просив залишитися на ніч, збиралися поїсти. Зателефонували сусідам, які прийшли до них з горілкою, поїли суп, випили горілки, поговорили та сусіди пішли. Він збирався прибрати та лягати спати, оскільки на ранок йому потрібно було їхати на роботу. Потерпілий запропонував піти за горілкою та ще випити, але він відповів відмовою. Потерпілий розсердився на відмову, схопив кухонний ніж зі стола та хотів його вдарити, однак він побачив, ухилився та хотів вибити з руки потерпілого ніж, однак його рука не потратила по руці, а ковзнула, він відійшов та побачив, що у потерпілого через футболку бризнула кров, зрозумів, що щось трапилось. Потерпілий постояв 5 секунд та впав без свідомості. Він кинувся до потерпілого підняв футболку, щоб зупинити кровотечу. Взяв телефон потерпілого, оскільки його телефон знаходився на ремонті та зателефонував до швидкої, вона довго не їхала, телефон потім виключився, оскілки сіла батарея. Тоді почув, що в під`їзді йде сусідка, він покликав її, вона зайшла та вони ще раз зателефонували до швидкої. Приїхала швидка допомога, вони занесли потерпілого до карети швидкої, а його забрали до поліції. Після того, як його було затримано підписував документи, але які саме не знає. Коли потерпілий був у стані алкогольного сп`яніння конфліктував. Також зазначив, що проходив службу у зоні АТО три рази, в цілому більше 2 років.

Потерпіла ОСОБА_8 , в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим знайома, його бабушка проживала у її будинку, а батько його і на даний час там живе. Вночі 17.09.2019 року, на початку 23.00 години приїхав з роботи син, будинок якого знаходиться поруч з будинком де був скоєний злочин та повідомив, що підрізали її молодшого брата. Вона прийшла за адресою АДРЕСА_3 , там була поліція та обвинувачений, якого було затримано. Брата вже повезли до лікарні на операцію та вона одразу поїхала до лікарні. Брат лежав в реанімації 1,5 місяця, а потім у відділенні лікарні, поки не помер. Вона приходила до нього кожен день, питала що сталося, але він казав, що нічого не пам`ятає. Які стосунки були у її брата з обвинуваченим вона не знає. Брат останнім часом вживав алкогольні напої. Обвинуваченим шкоду відшкодовано не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 зазначив, що з обвинуваченим знайомий, він його сусід. В той день вони з дівчиною ОСОБА_11 йшли з городу, і ОСОБА_12 зателефонував потерпілий та попрохав прийти зварити суп. Вони взяли 0,5 л. горілки, прийшли, ОСОБА_13 приготувала суп, поїли. Вони прийшли, поїли, згодом потерпілий та обвинувачений почали між собою конфліктувати та вони з дівчиною пішли. Провів дівчину близько 23.00 години до будинку АДРЕСА_4 та пішов додому, однак приблизно через годину до нього прийшла поліція та привели обвинуваченого. Запитали чи вони знайомі, повідомив що був у нього в гостях, їли, випили пляшку горілки та вони з дівчиною пішли. Дома, у обвинуваченого, на столі був ніж з дерев`яним руків`ям, оскільки ним ОСОБА_13 різала овочі. Коли він допомагав заносити потерпілого до карети швидкої допомоги той нічого не казав.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 зазначила, що обвинуваченого знає з дитинства, оскільки він з її сином навчався в одному класі. У вересні 2019 року їй зателефонував ОСОБА_15 та попросив прийти до обвинуваченого у квартиру та зварити їм суп. Вона прийшла, допомогла та потім ОСОБА_16 провів її додому. Приблизно о 12 годині ночі ОСОБА_17 почав стукати до неї та повідомив, що сталося. Також повідомила, що була горілка 0,5 л., яку вони разом випили, однак при ній конфліктів не було. Потерпілого та обвинуваченого у стані агресії ніколи не бачила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 зазначила, що обвинуваченого та потерпілого знає з дитинства, обвинувачений жив разом із бабусею. Служив у АТО. В той день ввечері йшла з роботи, побачила що двері в квартиру обвинуваченого на першому поверсі відкриті, вона піднялась на свій третій поверх, однак обвинувачений вийшов та покликав її, вона повернулася, зайшла до квартири. Коли зайшла побачила, що в кухні на столі була випивка та перекинуті стакани. В квартирі нікого не було, в кутку біля раковини сидів потерпілий у легкій куртці, футболці та кепці, вона одразу подумала, що він спить, однак поза була не природна. Вона відхилила куртку та побачила на футболці кров, а ноги потерпілого були холодні. Одразу дала свій телефон, зателефонували до швидкої та поліції, сіли чекати на їх приїзд приблизно 40 хвилин. Обвинувачений дуже переживав, ходив по квартирі, повідомив, що до нього у гості прийшов потерпілий вживали горілку, спілкувались з сусідами, а коли ті пішли потерпілий накинувся на нього з кухонним ножем. Медичну допомогу потерпілому не надавала, він був без свідомості. Також повідомила, що потерпілий вживав наркотики.

Покази вищевказаних свідків є логічними, послідовними та взаємопов`язаними, що узгоджуються між собою.

Окрім визнання вини ОСОБА_6 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, його вина підтверджується письмовими доказами, дослідженими під час судового слідства, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.09.2019 року квартири АДРЕСА_2 з доданою фототаблицею, під час якого вилучено: мобільний телефон LG LG-X135, п`ять слідів папілярних ліній, вирізку з килима з речовиною бурого кольору та два ножі (Т. 3 а.п. 8-17);

- протоколом огляду предметів від 18.09.2019 року з доданою фото таблицею, яким оглянуто одяг ОСОБА_9 , а саме: чорну однотонну кофту з довгими рукавами, яка була розірвана, з нашаруваннями речовини бурого кольору та джинси синього кольору з плями речовини бурого кольору (Т. 3 а.п. 23-25);

- довідкою КЗ «Апостолівської центральної районної лікарні» Дніпропетровської області від 18.09.2019 року відповідно до якої ОСОБА_6 17.09.2019 року перебував в стані алкогольного сп`яніння (Т.3 а.п. 33);

- висновком експерта №186 від 16.10.2019 року, відповідно до якого кров ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Т. 3 а.п. 75-77);

- висновком експерта №185 від 17.10.2019 року, відповідно до якого при серологічному дослідженні зразка крові ОСОБА_6 , встановлена група крові 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Т. 3 а.п. 82-86);

- висновком експерта №184 від 24.10.2019 року, відповідно до якого на фрагменті килима (об`єкти №№1-4) встановлено наявність крові. При встановленні видової приналежності крові в об`єкти №№1-4 виявлений білок крові людини. При визначенні групової приналежності на представлених для дослідження об`єктах №№1-4, виявлено антиген А і Н і ізогемаглютиніни анти-В, що не виключає можливості походження їх від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, або бути змішаною кров`ю осіб груп крові зі сполученням вказаних антигенів, а саме: групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н (або без нього) і групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. Враховуючи отримані результати дослідження слідів крові (об`єкти №№1-4) та групову приналежність крові осіб, що проходять по справі, не виключається можливість утворення їх за рахунок крові потерпілого ОСОБА_9 крові якого властивий виявлений антиген А, який являється основним групоспецифічним антигеном для його крові, або від іншої особи з виявленими груповими властивостями. Однак, враховуючи отримані результати дослідження і групову приналежність крові осіб, що проходять по справі, не виключається можливість домішку крові і від осіб групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО, яким у даному випадку є підозрюваний ОСОБА_6 , при умові присутності крові від особи, якій властивий виявлений антиген А. (Т. 3 а.п. 91-97);

- висновком експерта №954 від 07.10.2019 року відповідно до якого, на двох ножах (об`єкти №№1-4), наданих на дослідження, наявність крові не встановлена; епітеліальні клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені (Т. 3 а.п. 103-106);

- висновком експерта №978 від 23.10.2019 року відповідно до якого, в піднігтьовому вмісті обох рук підозрюваного ОСОБА_6 , що були надані на дослідження, наявність крові не встановлена. Знайдені клітини поверхневого шару епідермісу, які не придатні для діагностики (Т. 3 а.п. 109-111);

- висновком експерта № 166 від 04.11.2019 року відповідно до якого, при судово-медичній експертизі виявлено наступні об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: проникаюче колото-різане поранення на передній поверхні грудної клітки ліворуч вище та медіальніше від соска (анатомічна локалізація вказана згідно даних наданих медичних документів) з наскрізним ушкодженням верхньої долі лівої легені; гемопневмоторакс; шок 3-ого ступеня; операція без номера від 17.09.2019 року. Садна на правій половині обличчя (кількість та детальна анатомічна локалізація в медичних документах не вказана). Виявлене при судово-медичній експертизі тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення на передній поверхні грудної клітки ліворуч з наскрізним ушкодженням лівої легені виникло від не менше одноразової ударної дії зі значною силою предмета, що мав колото-ріжучі властивості, яким міг бути клинок ножа; за своїм характером, відноситься до тілесних ушкоджень ТЯЖКОГО ступеню тяжкості, за ознакою, що небезпечні для життя. Виявлені при судово-медичній експертизі тілесні ушкодження у вигляді саден на правій половині обличчя могли виникнути від ударно-ковзаючої або дотиково-ковзаючої дії тупого предмета (предметів); за своїм характером, як у сукупності так і кожне окремо, відносяться до тілесних ушкоджень ЛЕГКОГО ступеню тяжкості. Термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті, вказаній в описовій частині постанови про призначення судово-медичної експертизи, тобто 17.09.2019 року, що підтверджується даними медичних документів на ім`я гр. ОСОБА_9 (Т. 3 а.п. 120-125);

- протоколом слідчого експерименту від 19.09.2019 року відповідно до якого ОСОБА_6 вказав на механізм, спосіб та характер нанесення тілесних ушкоджень (Т. 3 а.п. 126-127);

- висновком експерта № 166-167-додатковий від 04.11.2019 року, відповідно до якого, при порівнянні даних отриманих при судово-медичній експертизі гр. ОСОБА_9 , 1978 року народження з даними, викладеними в протоколі проведення слідчого експерименту та перегляді відеоматеріалів слідчого експерименту з підозрюваним гр. ОСОБА_6 без участі судово-медичного експерта виявлено наступне: підозрюваний гр. ОСОБА_6 , в ході слідчого експерименту вказав та продемонстрував механізм при якому могло виникнути колото-різане поранення, тобто внаслідок дії клинка ножа; підозрюваний гр. ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту вказав та продемонстрував спосіб при якому заподіяння тілесного ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення експерт вважає за малоймовірне (Т. 3 а.п. 130-136);

- висновком експерта № 185 від 05.11.2019 року, відповідно до якого, згідно даних медичної документації, а також первинної судово- медичної документації, у потерпілого мали місце наступні тілесні ушкодження: - колото різана рана на передній поверхні грудної клітини ліворуч в області 5-го міжребер`я, розмірами 0,8x2,5см, яка переходить в раневий калан, який розпочинається наскрізною раною на шкірі, слідую через шар підшкірно жирової клітковини, через м`язи 5-го міжреберного проміжку, через пристінкову плевру, проникає в ліву плевральну порожнину, ушкоджуючи верхню частку лівої легені, утворюючі наскрізне її поранення; лівобічний гемопневмоторакс (скупчення крові та повітря в плевральній порожнині). Вище зазначене ушкодження виникло від дії предмету, який мав колюче- ріжучі властивості та яким міг бути клинок ножа. Лінійної форми пошкодження на одязі, довжиною 2 см (на кофті - по протоколу огляду одягу потерпілого, на футболці - по даним слідчого експерименту). Садна на правій половині обличчя (форма, розміри, конкретна локалізація та кількість в медичній карті стаціонарного хворого № 3220 не вказані). Згідно даних протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 , даних слідчого експерименту, відображеного в протоколі, а також відеозапису на DVD - диску, ножове поранення гр. ОСОБА_9 отримав в момент, коли він намагався нанести «тичковий» удар ножем гр-ну ОСОБА_6 в область передньої поверхні грудної клітини, а ОСОБА_6 намагався вибити ніж з руки ОСОБА_9 , а ОСОБА_9 в цей час рухався до гр. ОСОБА_6 в результаті чого гр. ОСОБА_9 натикнувся на ніж, який знаходився в його правій руці та контактував з передньою поверхнею грудної клітини зліва. Враховуючи характер тілесного ушкодження у вигляді колото-різаної рани на передній поверхні грудної клітини зліва, наявність раньового каналу, а також наявність пошкодження одягу, яке по своїй локалізації співпадає з локалізацією колото-різаної рани, вважаємо, що для утворення проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини, подібного до того, що мало місце у потерпілого ОСОБА_9 необхідні наступні умови: - динамічна ударна (тичкова) дія клинка ножа на тіло потерпілого; - ніж повинен був рухатися в сторону тіла потерпілого з певною силою (швидкістю), достатньою, щоб забезпечити необхідну кінетичну енергію удару для подолання клинком ножа перешкоди (в даному випадку одягу) та заподіяння всього об`єму колото різаного поранення; - тіло потерпілого в момент заподіяння поранення могло знаходитися в статичному стані, або рухатися. Вищезазначений механізм спричинення колото-різаного проникаючого поранення лівої половини грудної клітини з наскрізним ушкодженням верхньої долі лівої легені, виключає можливість виникнення вищезазначеного ушкодження при механізмі, розкритому в протоколі слідчого експерименту та на відеозаписі, який вказує гр. ОСОБА_6 . Тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), а також при ударі о побідний (подібні), характер контактуючої поверхні якого (яких) в даному випадку, визначити не представляється можливим, так як вона (контактуюча поверхня) не відобразилась на ушкодженнях шкіряних покровів. Механізм виникнення саден не розкритий гр. ОСОБА_6 при проведенні з його участю слідчого експерименту (Т. 3 а.п. 139-163);

- постановою про визнання речовими доказами від 15.11.2019 року, якою визнано речовими доказами: мобільний телефон «LG-x135», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 із SIM-картою оператора «Київстар» з абонентським номером № НОМЕР_3 »; п`ять слідів папілярних ліній, які вилучено на п`ять ліпких стрічок; кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, кухонний ніж з пластмасовою рукояткою білого кольору; вирізка з килима, кофту та джинсові брюки, зрізки нігтьових пластин ОСОБА_6 , зразки крові на марлевому тампоні ОСОБА_6 , зразки крові на марлевому тапмоні ОСОБА_9 , відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 записаний на флеш носій DVD-диску (Т. 3 а.п. 188-189);

- характеризуючими матеріалами відносно ОСОБА_6 (Т. 3 а.п. 210-216).

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що протиправні дії ОСОБА_6 мали місце 17.09.2019 року.

Згідно Кримінального кодексу України в редакції 2019 року, на момент вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення (17.09.2019р.) за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України передбачена відповідальність, у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019, абзац другий ст.124 КК України, доповнено словами «або позбавленням волі на той самий строк».

Відповідно до статті 5 Кримінального кодексу України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, оскільки Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019, з урахуванням положень статті 5 КК України, частково обтяжив покарання за статтею 124 КК України, а саме, додавши такий альтернативний вид покарання, як позбавлення волі, суд застосовує такий закон лише в частині, що пом`якшує покарання.

Суд враховує, що станом на момент постановлення вироку, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.124 КК України, за який передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані під час судового розгляду покази обвинуваченого, потерпілої, свідків та досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, зібраних доказів, оцінивши їх в сукупності, колегія суддів, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.124 КК України, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке слід обрати обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, обставини скоєння кримінального правопорушення, враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (Т.3 а.п. 214-215), за місце проживання характеризується посередньо (Т.3 а.п. 216), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (Т.3 а.п. 211).

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів визнає його щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів, визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим останньому слід призначити максимальну міру покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст.124 КК України (в редакції Закону станом на 17.09.2019 року), оскільки саме таке покарання у відповідності до ч.2 ст.50 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. (з подальшими змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання» буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобіганню вчинення як ним, так і іншими особами, нових злочинів.

Також, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 , було затримано 18.09.2019 року, та на підставі ухвали Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2019 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (Т.3а.п. 57-59 ).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.03.2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строк дії якого закінчився (Т.2 а.п. 98-99).

Тому, відповідно до ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання призначеного ОСОБА_6 за цим вироком, слід зарахувати строк попереднього ув`язнення за період з 18.09.2019 року по 17.03.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.72 КК України, згідно правил зарахування строку попереднього ув`язнення, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається.
У вказаному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення з останнього на її користь матеріальної шкоди у розмірі 50000 грн. та моральної шкоди у розмірі 100000 грн. Цивільний позов обґрунтовує тим, що нею були понесені витрати на поховання потерпілого ОСОБА_9 та витрати на придбання медикаментів останньому. Крім того, вона зазнала моральних страждань, які спричинені негативними переживаннями та спогадами, її брат тривалий час був у лікарні, і вона постійно за ним доглядала.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов не визнав в повному обсязі, вважаючи його необгрунтованим та недоведенним.

Захисник адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченого ОСОБА_6 .

При вирішенні даного позову суд керується вимогами ст.ст.128, 129 КПК України.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, потерпілою ОСОБА_8 до цивільного позову було приєднано квитанції та товарні чеки, які колегією суду були детально досліджені. Разом з тим, вказані товарні чеки та квитанції про придбання медичних виробів без листка призначення медичних препаратів лікарем та необхідність лікування ОСОБА_9 саме цими ліками, суд вважає неналежними доказами спричинення матеріальної шкоди. Також, потерпілою не надано жодних доказів про понесення нею витрат на поховання ОСОБА_9 .
Враховуючи викладене колегія суду с приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову в вищезазначеній частині позовних вимог.
Щодо цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди.
Згідно з ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, суд має з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями вони завдані, ступінь вини заподіювана, яких моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов`язані з ними втрати, та з чого при цьому виходить, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній собі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується собою, яка її завдала, за наявності її вини.
За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння обвинуваченого, моральні страждання потерпілої, колегія суддів вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги про стягнення моральної шкоди і стягнути на користь потерпілої моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн.. Саме така сума, на думку колегії суддів, з урахуванням всіх обставин справи, буде справедливою і достатньою для відшкодування моральної шкоди потерпілій.

Оскільки, строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який був обраний обвинуваченому ОСОБА_6 закінчився, та в судовому засіданні клопотання прокурором про продовження строку запобіжного заходу не заявлялося, суд не вирішував питання щодо його продовження.

Вирішуючи питання про долю арештованого майна, суд керується положеннями ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 376 КПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18.09.2019 року по 17.03.2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З урахуванням положень ч 1 ст.72 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за даним вироком, у зв`язку з фактичним його відбуттям.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 - не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 30000,00 (тридцять тисяч) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Скасувати арешт на мобільний телефон «LG-x135» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 із SIM-карткою оператора «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_3 », п`ять слідів папілярних ліній, які вилучено на п`ять ліпких стрічок, кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, кухонний ніж з пластмасовою рукояткою білого кольору, вирізку з килима, накладений ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 року.
Речові докази:

- мобільний телефон «LG-x135» ІМЕІ-1: НОМЕР_4 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 із SIM-карткою оператора «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_3 », після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_6 ;
- п`ять слідів папілярних ліній, які вилучено на п`ять ліпких стрічок, кухонний ніж з дерев`яною рукояткою коричневого кольору, кухонний ніж з пластмасовою рукояткою білого кольору, вирізку з килима, кофту та джинсові брюки., які передані до камери зберігання речових доказів Апостоліського ВП, після набрання вироком законної сили , знищити.
- відеозапис слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 записаний на флеш носій DVD-диску, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироку законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0000818 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 171/2248/19, провадження №1-кп/210/215/21.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3