Справа № 450/1741/20 Провадження № 1-кп/450/10/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання прокурора ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000775 від 10.10.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України з підстав передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,-

в с т а н о в и в :
на розгляд Пустомитівського районного суду Львіської області надійшло клопотання прокурора Пустомитівського відділу Львівської місцевої прокуратуру № 3 ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000775 від 10.10.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивоване тим, що Пустомитівським ВП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального внесене до ЄРДР за № 0000775 від 10.10.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2011 року, невідома особа, знаходячись в населеному пункту Тересін, Мазовецького воєводства, Республіки Польща, вчинила крадіжку банківської картки, яка належить громадянину України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення, однак, підстав для повідомлення конкретній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не встановлено. Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, є проступком. Таким чином, приймаючи до уваги те, що особу, яка вчинила злочин не встановлено, минули строки давності для притягнення особи до кримінальної відповідальності, просить клопотання задоволити та закрити кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив таке задоволити.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000775 від 10.10.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, слід відмовити.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України , цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України , прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Ст. 25 КПК України, визначає, що прокурор, слідчий в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі Михалкова та інші проти України зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції , що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі Євген Петренко проти України (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 ... для того, щоб розслідування могло вважатися ефективним, воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, допиту усіх осіб, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно наданих суду матеріалів вбачається, що матеріали кримінального провадження разом з клопотанням про перейняття кримінального переслідування стосовно громадянина ОСОБА_6 були направленні до відповідного органу України.

Досудовим розслідуванням, яке було проведено на території Республіки Польща, встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені злочину визначеного статтею 278 параграф 1 і 5 КК у зв`язку зі статтею 12 КК.

18.06.2011 року ОСОБА_7 було вручено постанову про пред`явлення обвинувачення визначеного статтею 278 параграф 1 і 5 КК у зв`язку зі статтею 12 КК.

10.10.2014 року прокурором Золочівського Львівської області в порядку виконання клопотання про перейняття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , яке надійшло з Окружної прокуратури м. Плоцька, Респульки Польща, скеровано Начальнику Золочівського РВ ГУМВС України у Львівській області для внесення відомостей до ЄРДР та кваліфікації злочинного діяння згідно КК України у кримінальному провадженні.

10.10.2014 року Золочівським РВ ГУМВ України у Львівській області за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000775 за ч. 1 ст. 185 КК України.

11.10.2014 року слідчий СВ Золочівського РВ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_8 розпочав досудове розслідування.

14.10.2014 року та 17.05.2018 року по вказаному факту було допитано в якості свідка ОСОБА_6 .

06.04.2017 року було допитано в якості потерпілого ОСОБА_5 .

05.12.2019 року в якості свідка допитано ОСОБА_9 .

Окрім того судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалось впродовж жовтня 2014 року по січень 2021 року, водночас суддею встановлено, що в межах вказаного провадження неодноразово надавалися доручення на проведення слідчих дій, однак такі в поновному обсязі не виконані.

Зважаючи на те, що досудовим розслідуванням, яке було проведено на території Республіки Польща було встановлено та вручено постанову про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_6 , а матеріали були передані до України, в зв`язку з кримінальним переслідуванням громадянина України, оскільки такий не перебував на території Польщі, є громадянином України та перебував на території України

Отже, на думку суду, особа яка причетна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України була встановлена проведеним досудовим розслідуванням в Республіці Польща.

Тому на думку суду, вказане досудове розслідування не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

Окрім цього, відповідно до вимог п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини 1 цієї статті якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Тобто, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи , яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Водночас, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілий чітко та неодноразово вказував, хто саме вчинив правопорушення та такій особі в Республіці Польща було пред`явлено обвинувачення, а відтак передчасним є висновок, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, неможливо встановити.

Враховуючи вищенаведене, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України суперечитиме інтересам потерпілого, принципу верховенству права та матиме формальний характер, а відтак у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст..ст. 284, 314, 369, 372, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000775 від 10.10.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України з підстав передбачених п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1