ЄУН № 337/1550/21
Провадження №1-кс/337/217/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року слідчий суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб відділу поліції № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 171 КК України до Єдиного реєстру досудового розслідування на підставі заяви від 16.03.2021 року,

в с т а н о в и в :

23.03.2021 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність працівників відділення поліції № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення протягом 24 годин відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 16.03.2021 року відносно співробітника судової охорони, який незаконно заволодів його посвідченням журналіста та не повернув його до теперішнього часу.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав. Суду пояснив, що 16.03.2021 року він звернувся до ВП № 5 з заявою про порушення кримінального провадження відносно співробітника служби судової охорони ОСОБА_4 , який за попередньою змовою з співробітниками служби судової охорони ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоїли відносно нього корупційне правопорушення, а саме, заволоділи посвідченням журналіста, яке він пред`явив як документ, що посвідчує особу. Співробітники служби судової охорони, на його думку, скоїли особливо тяжке кримінальне правопорушення відносно журналіста, яким він є, та проти інформаційної свободи людства. Оскільки співробітниками ВП №5 протягом 24 годин, як передбачено діючим законодавством, не внесено відомості в ЄРДР за його заявою, просив зобов`язати уповноважену особу ВП № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості в ЄРДР за ч.2 ст. 171 КК України, видати йому на руки витяг з ЄРД та направити матеріали до ДБР м.Мелітополь.

Представник ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд скарги без участі представника ВП № 5, до якої надано: копію витягу з ЄРДР № 0000135 від 16.03.2021 року про внесення відомостей в ЄРДР за ст. 358 ч.4 КК України відносно невідомої особи, яка представилася журналістом та використала завідомо підробний документ, а саме надала посвідчення спеціального кореспондента газети «Правозахисник Запоріжжя» на ім`я ОСОБА_3 ; копію заяви, яка надійшла на тел. 102 про наявність конфлікту у приміщенні суду, де невідомий чоловік представився пресою, має посвідчення, що зі слів заявника не відповідає дійсності; копію протоколу огляду місця події від 16.03.2021 року- приміщення Хортицького районного суду м.Запоріжжя, розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр. Ювілейний, 33 та копію підтвердження про вилучення посвідчення у приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя; копію постанови про визнання речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000135 від 16.03.2021 року посвідчення спеціального кореспондента газети «Правозахисник Запоріжжя» та Запорізького інформаційного видання strela.zp.ua №037-20 на ім`я ОСОБА_3 ; копію опитування особи від 16.03.2021 року, у якому контролер служби судової охорони ОСОБА_4 пояснив обставини, за яких було вилучено посвідчення на ім`я ОСОБА_3 ; копію реєстрації заяви ОСОБА_3 про те, що 16.03.2021 року, під час його перебування у приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя, судовий охоронець, на думку заявника, незаконним шляхом заволодів його посвідченням журналіста, яке він надав йому як документ, що посвідчує особу; копію протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; копію довідки № про неодноразове притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за скоєння кримінальних правопорушень ( злочинів), відбуття призначених вироками судів строків покарання, за період з листопада 1987 року по 2015 роки.

Прокурор у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу, документи, які додані до скарги, заслухавши пояснення скаржника, слідчим суддею встановлено наступне.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому КПК України.
Статтею 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, серед яких, п. 1 ч. 1 вказаної статті КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Як встановлено в судовому засіданні, 16.03.2021 року старшим дільничним офіцером поліції СП ВП № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , складено протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_3 у якій він просить внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 171 КК України судовим охоронцем ОСОБА_4 , який незаконним шляхом, у приміщенні Хортицького районного суду м.Запоріжжя, заволодів його посвідченням журналіста, яке він пред`явив як документ, що посвідчує особу.
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути
неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_8 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі №761/20985/18 наголошено, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 року №139 (зареєстрований в Мінюсті України 05.05.2016 за № 680/28810), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.
Зазначені положення закону свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. До того ж, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального характеру. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
У даному випадку, ОСОБА_3 не надав слідчому судді копію заяви, яка б відповідала вищевикладеним вимогам діючого законодавства, та у якій особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення.
Сам по собі протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, не є відповідною заявою, яка б відповідала вимогам законодавства та у протоколі не наведено об`єктивних даних, які б вказували на вчинення співробітником служби судової охорони ОСОБА_9 дій, які б містили ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 171 КК України.
За диспозицією ст. 171 КК України, вказане кримінальне правопорушення характеризується тільки прямим умислом.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Відтак, обов`язок зареєструвати заяву не є обов`язком зареєструвати відомості з цієї заяви в Єдиному реєстрі досудових розслідувань та законодавцем чітко розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст. 214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.
Додержання уповноваженими особами відділу поліції положень ч. 4 ст. 214 КПК України підтверджується наданою заявником копією протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2021 року ( а.с.3).
Аналізуючи зміст протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2021 року та положення діючого законодавства, слідчий суддя дійшов висновку, що суть заяви ОСОБА_3 зводиться до не згоди скаржника із вилученням посвідчення та не містить фактів, які б вказували на вчинення співробітником служби судової охорони дій, які містили б ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 171 КК України.
Доводи заявника ОСОБА_3 про те, що викладені ним відомості в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення підлягали обов`язковому внесенню в ЄРДР, не приймаються слідчим суддею, оскільки аналіз змісту положень ст. 214 КПК України та діючого законодавства, свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.
В протоколі про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2021 року відсутні передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Сумнів скаржника щодо правомірності вилучення посвідчення та застосування процесуального законодавства, не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.
Припущення заявника про те, що співробітник служби судової охорони ОСОБА_4 незаконним шляхом заволодів посвідченням журналіста на ім`я ОСОБА_3 , за вказаних вище обставин, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення обставин від 16.03.2021 року, що не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за ст. 171 КК України, неправомірність дій співробітника служби судової охорони, які б стали підставою для порушення кримінального провадження, не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Саме по собі припущення щодо порушення процесуального законодавства під час вилучення посвідчення, не є свідченням вчинення злочину, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання побудови та діяльності судової влади.
Крім того, з матеріалів, які надані судуВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а саме копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 16.03.2021 року за № 0000135 було внесено в ЄРДР відомості за ст. 358 ч.4 КК України відносно невідомої особи, яка представилася журналістом та використала завідомо підробний документ, а саме надала посвідчення спеціального кореспондента газети «Правозахисник Запоріжжя» на ім`я ОСОБА_3 .

На час розгляду даної скарги ОСОБА_3 слідчим суддею, органом досудового розслідування проводиться перевірка обставин, які зазначені у вказаному витягу з ЄРДР.

Враховуючи вказане вище, слідчий суддя дійшов висновку, що невнесення уповноваженою особою ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відомостей до ЄРДР за протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2021 року ОСОБА_3 , засновано на положеннях ч. 1 ст. 214 КПК України, ч. 1 ст. 2 та ст.11 КК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 року № 139, оскільки відомості, викладені у протоколі не свідчить про факт вчинення співробітником служби судової охорони кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а тому доходить висновку, що скаргу ОСОБА_3 необхідно залишити без задоволення.
Крім того, безпосередньо 12.04.2021 року ОСОБА_3 надав суду заяву про доповнення додатковою кваліфікацією заяву про вчинене кримінальне правопорушення від 23.03.2021 року та просив зобов`язати уповноважену особу ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості в ЄРДР за ч.5 ст. 185 КК України, 364 КК України відносно суддів Хортицького райсуду м.Запоріжжя, співробітників служби судової охорони, дізнавача ВП № 5, яка задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_3 , звертаючись до ВП № 5 з заявою 16.03.2021 року, просив внести відомості в ЄРДР відносно співробітника служби судової охорони ОСОБА_4 невнесення яких і стало підставою для звернення до слідчого судді з даною скаргою.

Керуючись ст. 303 - 306, 307, 309, 310, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб відділу поліції № 5 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 171 ч.2 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1