Справа № 148/1107/21
Провадження №1-кс/148/345/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2021 року м. Тульчин
Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000214, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, з неповною середньою освітою, не працюючому, раніше судимому, востаннє 13.06.2019 Вінницьким апеляційним судом до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі, покарання відбуте,-

встановив:

Слідчий Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області звернулася в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Клопотання мотивоване тим, що Тульчинським РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000214 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 25.06.2021 року біля 23.30 год. в м.Тульчин Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з метою відкритого заволодіння чужим майном шляхом грабежу, підійшов до зупинки громадського транспорту, що розташована в м. Тульчині по вул. Пестеля, де сиділи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . З метою відкритого заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , підійшовши до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переслідуючи мету власного збагачення за рахунок інших осіб, діючи повторно, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, несподівано застосував фізичну силу, яка виразилась у завданні ОСОБА_8 удару кулаком в область обличчя, тим самим подолав його волю та супротив. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, направленні на відкрите викрадення чужого майна, намагався вдарити в обличчя ОСОБА_9 , однак остання відхилилась. ОСОБА_5 , руками зірвавши у останньої з плечей її жіночу сумку торгової марки «Sprit», вартістю 250 грн., в якій знаходився мобільний телефон торгової марки «Bravis» вартістю 1000 грн. з сім-картою мобільного оператора «Київстар» вартістю 50 грн. та гаманцем вартістю 100 грн. та відкрито заволодівши ними, покинув місце злочину.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій
ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 1400 грн.
26.06.2021 року о 03:30 год.в межах вказаного кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. Цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене повторно.
Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності; незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відтак, слідчий просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі за обставин, викладених вище. Вважають, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, зокрема, передбачених ст.ст.185, 186 КК України, судимості за які є непогашеними. Повторно вчинив аналогічний злочин, покарання за який передбачено у виді від 4 до 6 років позбавлення волі. Він не має постійного місця роботи. Вказані обставини можуть свідчити про продовження вчинення ним нових злочинів. Крім того, перебуваючи на волі, він може впливати на потерпілих, уникати досудового розслідування. Просили клопотання задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 вважає запобіжний захід у виді тримання під вартою надто суворим, оскільки слідчим, на його думку, не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК, зокрема того, що його підзахисний може сховати якимось чином речові докази, які під час досудового розслідування вже вилучено. Крім того він не має наміру впливати на потерпілих. З останніми спілкувалася мати ОСОБА_5 , щоб перепросити та відшкодувати шкоду, жодних із викрадених речей ОСОБА_5 собі не взяв. Він має неофіційне місце роботи, постійне місце проживання у Тульчині, де проживає з матір`ю та співмешканкою, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина останньої. Вважає можливим обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого захисника. Пояснив, що заперечує проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки події, що мали місце 25.06.2021, сталися не свідомо, він нічого не взяв собі із речей потерпілих. При цьому не заперечуючи вказаних подій та своїх дій, не зміг пояснити причин того, що сталося та чого діяв саме так. Хоче продовжувати жити нормальним життям. Просив обрати йому домашній арешт.
Вивчивши доводи клопотання, вислухавши думку учасників щодо нього, дослідивши додані до клопотання докази, суд доходить наступного.
Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: запобіжні заходи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Крім того, з аналізу ч.2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
З досліджених в судовому засіданні доказів слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколами прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 25.06.2021 (а.п.5, 8), протоколами допиту потерпілих від 26.06.2021 ОСОБА_9 (а.п. 6) та ОСОБА_8 (а.п. 9), протоколом допиту свідка від 26.06.2021 (а.п.14), протоколом огляду місця події від 26.06.2021 (а.п. 7), протоколами пред`явлення особи для впізнання від 27.06.2021 (а.с. 20-21, 22-23).
Також, на переконання суду, прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підорюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі від 4 до 6 років; можливості впливати на потерпілих, одного з яких він знав і раніше; вчинити нове кримінальне правопорушення, про що, зокрема свідчить той факт, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності та має не погашені судимості за вчиненя корисливих злочинів, передбачених ст.ст 185, 186 КК України, належних висновків для себе не зробив, що призвело до повідомлення йому про нову підозру у вчиненні аналогічного злочину.
Вказане свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.
Так, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.
Отже, з врахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, існуючих ризиків, особи підозрюваного, який не має стійких соціальних зв`язків, неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, належних висновків не зробив та, маючи не погашену судимість, на шлях виправлення не став та знову скоїв злочин корисливо-насильницької дії, слідчий суддя не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що достатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне неофіційне місце роботи, утримує неповнолітню дитину своєї співмешканки належними доказами не підтверджено.
З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку про обгрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає можливим його задовольнити.
Разом з тим, з врахуванням вимог ч.3 ст. 183 КПК України, згідно якої слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим кодексом, слідчий суддя вважає необхідним визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти пяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 56 750 грн., оскільки саме такий її розмір може забезпечити виконання підозрюваним на час досудового слідства покладених на нього обов`язків, передбачених пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України та є гарантією реалізації його прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 350 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:

Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, до 26.08.2021 включно.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, у розмірі двадцяти пяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 56 750 грн., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені пп. 1-3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу прокурора чи суду; - повідомляти слідчого, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору, а також направити для виконання начальнику СІЗО ДУ "Вінницька установа виконання покарань № 1".
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1