ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/4107/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2004/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.296 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , без участі його захисника, за умови, що обвинувачений взяв захист своїх інтересів на себе, без участі потерпілої ОСОБА_8 , належним чином повідомленої про розгляд справи, від якої надійшла заява про розгляд справи без неї, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м.Харкові справу за апеляційними скаргами обвинуваченого та потерпілої на вирок Київського районного суду м. Харкова від 10 03 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, який неодружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 22 01 2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 180 годин громадських робіт,-

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 місяців арешту.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м.Харкова від 22 01 2021 року, більш суворим призначеним за даними вироком, до відбуття ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

Визначено, що строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 слід рахувати з моменту його доставки (прибуття) до відповідної установи виконання покарання, а у випадку його затримання з моменту затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави витрати на залучення експертів в розмірі 6006 грн. 35 коп.

Як встановлено судом першої інстанції, 13 01 2021 року близько о 17:00 год., ОСОБА_7 , знаходячись в громадському місці за адресою: м. Харків, вул. Вологодська, 23А, діючи з хуліганських мотивів, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок приниження інших осіб та пошкодження чужого майна, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що за його діями спостерігають сторонні особи, підійшов до автомобілю марки «Chevrolet» моделі «Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності потерпілої ОСОБА_8 , та безпричинно зірвав закріплений задній та передній номерний знак автомобіля, далі почав наносити удари ногами по дверцятах автомобіля та зовнішнім дзеркалам заднього виду, пошкодивши їх, що супроводжувалось особливою зухвалістю, проявами свого зневажливого ставлення до громадського порядку і ігнорування існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, умисно та безпідставно голосно виражався нецензурною лексикою, не зважаючи при цьому на сторонніх людей.

Після чого, не реагуючи на вимоги сторонніх осіб припинити свої хуліганські дії, ОСОБА_7 підібрав лежачий поблизу камінь та кинув його в лобове скло автомобіля.

Далі, обійшовши автомобіль, наніс удар скляною пляшкою, яка в нього була в руках удар по задньому склу автомобіля, чим спричинив наступні пошкодження автомобіля: пошкодження з утворенням наскрізного отвору в лівій центральній частині скла вітрового вікна, пошкодження з утворенням розриву та тріщин матеріалу по всій поверхні заднього скла, пошкодження з утворенням подряпин матеріалу скла опускного двері передньої лівої, зруйнування скла дзеркала заднього виду зовнішнього лівого, пошкодження з утворенням розривів матеріалів в центральній частині та місцях кріплення дзеркала заднього виду зовнішнього правого, пошкодження з утворенням подряпин матеріалу скла опускного двері задньої лівої, пошкодження з утворенням розриву матеріалів в центральній частині заднього бамперу.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_7 , які продовжувались тривалий час і вперто ним не припинялися близько 15 хвилин, був грубо порушений громадський порядок та умисно, з вираженням особливої зухвалості ОСОБА_7 , був пошкоджений автомобіль марки «Chevrolet» моделі «Aveo», номерний знак НОМЕР_1 , належний потерпілій ОСОБА_8 .

В результаті хуліганських дій ОСОБА_7 , потерпілій ОСОБА_8 спричинено матеріальний збиток на суму 5 032, 65 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.1 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (а.с.121-122).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржуваний вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.

В обґрунтування таким вимог обвинувачений послався на те, що судом першої інстанції не в повній мірі була надана оцінка даним про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєнного.

Вказав, що в своїй заяві про визнання винуватості він повністю визнав свою провину та підтвердив факт вчинення хуліганських дій, повністю розкаявся у скоєному.

Крім того вказав, що повністю відшкодував заподіяну внаслідок кримінального проступку матеріальну шкоду, що підтверджується власноручною розпискою потерпілої ОСОБА_8 .

Також зазначив, що на теперішній час працює підсобним робітником на будівництві, тому зможе виплатити штраф у розмірі, передбаченому ч.1 ст.296 КК України (а.с.126-128).

Крім того, на вищевказане рішення подала апеляційну скаргу потерпіла, в якій просила оскаржуваний вирок змінити та призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, у розмірі передбаченому ч.1 ст.296 КК України (а.с.131).

Такі вимоги потерпілої обґрунтовані тим, що обвинувачений в своїй заяві про визнання винуватості повністю підтвердив свою провину, в скоєному кримінальному правопорушенні щиро розкаявся, а також відшкодував їй спричинену матеріальну шкоду на загальну суму 5032,65 грн.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та апеляційної скарги потерпілої у повному обсязі.

Прокурор заперечувала проти задоволення вимог апеляційних скарг обвинуваченого та потерпілої, вважала рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Потерпіла в апеляційній скарзі клопотала про розгляд справи без її участі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, думку прокурора, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, зміст апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Надаючи оцінку апеляційним вимогам обвинуваченого та потерпілої щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, то колегія суддів вважає їх непереконливими та такими, що не є підставою для зміни вироку.

В ході детального аналізу оскаржуваного вироку в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, колегією суддів встановлено, що воно повністю відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючи покарання обставини.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд визнав щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Щодо характеристики особи обвинуваченого, то судом встановлено, що він раніше судимий 22 01 2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125 КК України до 180 годин громадських робіт, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, задовільно характеризується, офіційно не працевлаштований.

Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді 3 місяців арешту.

Судова колегія погоджується з тим, що саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Обставинам про які вказують апелянти у своїх апеляційних скаргах, зокрема щодо визнання вини та щирого каяття, - було надано оцінку судом першої інстанції при призначенні покарання, а тому колегія суддів не вбачає підстав для їх повторного врахування.

Щире каяття визнано судом обставиною, що пом`якшує покарання.

Та обставина, що обвинуваченим було відшкодовано заподіяну протиправними діями шкоду, про що свідчать відповідні розписки потерпілої ОСОБА_8 (а.с.129,130), - приймається колегією суддів до уваги, проте не свідчить про доцільність застосування щодо обвинуваченого саме покарання у виді штрафу.

Посилання обвинуваченого на те, що він неофіційно працює підсобним робітником на будівництві, тому зможе виплатити штраф у розмірі, передбаченому ч.1 ст.296 КК України, - колегією суддів не беруться до уваги з підстав їх недоведеності.

Доказів та відомостей, які б підтверджували факт неофіційного працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_7 ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції останнім надано не було.

Відповідно до ч.2 ст.92 КК України, обов`язок доказування належності та допустимості доказів, зокрема щодо обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Разом з тим, колегія суддів враховує положення кримінального закону, зокрема ст.53 КК України, згідно якої штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу.

Санкцією ч.1 ст.296 КК України, серед інших, передбачено покарання у виді штрафу в розмірі від однієї до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто мінімальний розмір покарання у виді штрафу становить 17 000 грн.

Згідно зі ст.26 КВК України засуджений до основного покарання у виді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Зважаючи на наведені положення, матеріальне положення обвинуваченого, відсутність доказів щодо працевлаштування та отримання ним доходу з законних джерел, на думку колегії суддів, призначення покарання у виді штрафу буде недоцільним.

Інших підтверджених обставин, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, обвинуваченим не надано.

Зважаючи на наведене, на думку колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді 3 місяців арешту за своїм видом та розміром є співмірним характеру та змісту вчинених ним протиправних дій, їх небезпечності та наслідкам, відповідає визначеній законом меті, є справедливим, необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок, при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_7 в апеляційному порядку не встановлено, то відповідно підстав для зміни вироку суду щодо останнього не вбачається.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 10 03 2021 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Апеляційні скарги обвинуваченого та потерпілої, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4