Справа № 945/2206/20
Провадження №1-кп - 945/244/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2021 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001127 від 18.11.2020 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Підгородна Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
22.11.2018 року ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено до військової частини НОМЕР_1 для проходження строкової військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) № 262 від 26.11.2018 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта зазначеної військової частини.

В подальшому відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №7 від 11.01.2019 року солдат ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини постановлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-електрика радіолокаційної групи радіотехнічного вузла авійційного полігону військової частини НОМЕР_2 .

14.02.2019 року громадян ОСОБА_4 уклав з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_2 , контракт про проходження військової служби у збройних Силах України, строком на три роки.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 38 від 20.02.2019 року солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу вказаної частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-електрика радіолокаційної групи радіотехнічного вузла авіаційного полігону військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 201 від 28.09.2020 року ОСОБА_4 вибув у щорічну відпустку за 2019 рік, терміном 25 днів з 05.10.2020 року по 30.10.2020 року та враховуючи те, що 31.10.2020, 01.11.2020 року є вихідними днями ОСОБА_4 мав прибути до військової частини 02.11.2020 року о 08год.00хв.

Проте, 02.11.2020 року о 08год00хв., солдат ОСОБА_4 діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився після відпустки без поважних причин вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, а саме перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.
11.12.2020 року о 10 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до ТУ ДБР розташованого в м.Миколаєві та заявив про себе і вчинений ним злочин.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті. Щиро кається у скоєному.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України за ознаками: самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує особу обвинуваченого, який не судимий, його відношення до скоєного злочину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем служби та мешкання, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, слід прийти до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України слід звільнити його від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що обрана обвинуваченому міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 ввизнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

27.04.2021