ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка, Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
20.01.2021 близько 20 год 30 хв ОСОБА_4 перебуваючи на спортивному майданчику між будинком АДРЕСА_3 , помітив ОСОБА_6 , у якого з рук на землю випав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А10», синього кольору, в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння вказаним мобільним телефоном. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, діючи відкрито, підійшов до ОСОБА_6 та підняв з землі мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А10», 32 GB, синього кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартістю 2366,67 грн та який належить ОСОБА_6 , який забрав собі,чим відкрито заволодів чужим майном.
Після цього ОСОБА_4 не звертаючи увагу на вимогу потерпілого припинити протиправні дії, покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2366, 67 грн.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив відкрите викрадення телефону, що належить ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактом відкритого викрадення чужого майна, об`єм викраденого та його вартість не заперечував. Зазначив, що на слідкуючий день після скоєння правопорушення дуже жалкував про скоєне, з ломбарду викупив телефон потерпілого і добровільно видав його працівникам поліції.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив про відсутність претензій до обвинуваченого, небажання пред`являти до нього цивільний позов та просив суворо ОСОБА_4 не карати та зазначив, що викрадений телефон йому повернуто.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.
З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного правопорушення проти власності. Його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України, так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працевлаштований, займається тимчасовими підробітками, на обліку (спостереженні) у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання.
Так, в ході судового провадження, обвинувачений щиро покаявся у вчиненому, відверто визнав свою провину та висловив щирий жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, частково відшкодував завдану потерпілому шкоду шляхом повернення майна, з огляду на що, суд вважає можливим врахувати як пом`якшуючу обставину щире каяття ОСОБА_4 .
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Згідно із приєднаною до справи розпискою від 17.02.2021, потерпілий ОСОБА_6 отримав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А10».
Інших обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання судом на встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, яке, згідно ч.2 ст.50 КК України, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, особу обвинуваченого та положення ст.50, ч.2 ст.65 КК України, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.186 КК України у виді громадських робіт.
Тільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування положень статей 69 та 691, 75 КК України суд не знаходить.
Процесуальні витрати відповідно до вимог ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в сумі 653 грн. 80 коп.
Заходи забезпечення не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді 120 годин громадських робіт.
Речові докази по справі:
-мобільний телефон «Samsung» моделі «А10», 32 GB, imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 залишити потерпілому ОСОБА_6 , як йому належний;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 653 грн 80 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1