Справа № 591/7144/19
Провадження № 1-кп/591/188/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2021 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002548 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , гр-на України, пенсіонера, одруженого, не судимого,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Влітку 2017 року ОСОБА_8 за невстановлених обставин у невстановленої особи придбав в м. Суми вогнепальну зброю - обріз мисливської рушниці моделі «ТОЗ-БМ» 16 калібру № НОМЕР_1 , 1966 року виготовлення, який, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу, переніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де почав незаконно зберігати, та який в подальшому був виявлений та вилучений працівниками поліції 10 вересня 2019 року в водоймищі в районі буд. АДРЕСА_2 , куди він був викинутий обвинуваченим після подій описаних далі.
Крім цього, за невстановлених обставин ОСОБА_8 незаконно придбав боєприпаси, які незаконно переніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав, та які 28 серпня 2019 року були виявлені та вилучені працівниками поліції, а саме: один 6,5 мм гвинтівковий патрон, два пістолетні патрони калібру 9 мм Р.А., споряджених еластичними метальними снарядами, один 7,62 мм проміжний патрон та чотири 5,6 мм гвинтівкові патрони кільцевого запалення.

Також, 22 серпня 2019 року близько 20.00 год. ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час бійки та конфлікту зі своїм сином ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, зі згаданого вище обрізу мисливської рушниці, спорядженого одним патроном, умисно з метою спричинення смерті, з відстані двох метрів, здійснив постріл в напрямку грудної клітки, а саме в лівий бік тулуба потерпілого, внаслідок чого останній помер на місці, оскільки йому було заподіяно відкрите вогнепальне пошкодження органів черевної порожнини, а саме: вхідна вогнепальна рана в ділянці середньої пахвової лінії ліворуч в проекції 9 ребра, розмізчення хвоста підшлункової залози, крововилив в ніжку селезінки, розрив черевної аорти на рівні 12 грудного та 1-2 поперекових хребців, крововилив в жирову клітковину правої нирки, розмізчення нижнього полюсу правої нирки, вихідна вогнепальна рана на межі середньої та задньої пахвової лінії праворуч в проекції 10 ребра, які є складовими одного процесу, який перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 , є небезпечними для життя в момент заподіяння і кваліфікуються як тяжкі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , провину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково та в своїх показах підтвердив вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним поводженням з вогнепальною зброєю та боєприпасами за наведених обставин. З приводу обвинувачення у вчиненні вбивства, ОСОБА_8 показав, що дійсно за наведених в обвинуваченні обставин між ним та його сином ( ОСОБА_9 ) стався конфлікт та бійка, з приводу зникнення з гаражу алкоголя, під час якого він, взявши з гаражу згаданий обріз, бажаючи налякати сина, виніс його назовні. Але ОСОБА_9 , схопивши обріз, потягнув його в свій бік і в цей момент (в момент боротьби за зброю) стався випадковий постріл, від якого ОСОБА_9 помер на місці. Перебуваючи в шоковому та наляканому стані, ОСОБА_8 помістив тіло сина в автомобіль та перевіз його в інше місце, де і закопав, а обріз викинув в водоймище, в подальшому показавши працівникам поліції як місце поховання так і місце, де він викинув зброю та речі. Не заперечив він тих обставин, що знав про те, що обріз був споряджений одним патроном, що курки були взведені, а також те, що небезпечно тримати пальці на спускових гачках за таких обставин.

Потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що в момент вбивства сина її вдома не було, що тоді сталось не знає. Зазначила також, що періодично в родини відбувались сварки між ним та батьком, оскільки син не працював, вживав іноді спиртне, раніше лікувався в психіатричній лікарні та перебував на обліку.

Свідок ОСОБА_10 показав, що в той день 22 серпня 2019 року у себе вдома він разом з померлим ОСОБА_9 (який проживає недалеко від свідка) вживали алкоголь. Приблизно о 18.00 годині ОСОБА_9 пішов додому (як він сказав за цигарками), а коли повернувся, то приніс горілку. Близько 18.30 19.00 год. ОСОБА_9 пішов остаточно з дому свідка. Після цього свідок померлого більше не бачив. Десь через два дні після цього, свідок бачив обвинуваченого і той запитував у нього, чи не бачив він сина. Крім того, свідок зазначив про те, що під час вживання алкоголю ОСОБА_9 міг проявляти агресію.

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що знайомий з родиною ОСОБА_8 приблизно три роки, свідком позбавлення життя ОСОБА_9 не був, в дворі ОСОБА_8 він залишав в зазначений період часу свій автомобіль Ваз 2101 (білого кольору).

Крім цього, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

-протоколом обшуку (дозвіл надано в подальшому судом в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України) за місцем проживання ОСОБА_8 від 28 серпня 2019 року з дослідженим відеозаписом (т. 1 а.с. 178), під час якого було зафіксовано обстановку за місцем вчинення наведених кримінальних правопорушень, вилучено докази, в тому числі боєприпаси, зазначені в обвинуваченні;

-висновком судової балістичної експертизи № 19/119/6-3/192е від 25 жовтня 2019 року, яким підтверджено приналежність зазначених в обвинуваченні предметів, які були вилучені у ОСОБА_8 до боєприпасів (т. 2 а.с. 50);

-протоколом слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_8 29 серпня 2019 року, з дослідженим відеозаписом, під час якого останній продемонстрував наведені події, коли було спричинено смерть потерпілого, місце де він поховав сина та місце, де викидав речі померлого, а також обріз (т. 2 а.с. 62);

-протоколом огляду від 29 серпня 2019 року (т. 2 а.с. 66), з дослідженим відеозаписом, під час якого за вказівкою ОСОБА_8 було виявлено похований труп ОСОБА_9 та вилучено сліди;

-протоколом огляду від 30 серпня 2019 року (т. 2 а.с. 73), з дослідженим відеозаписом, під час якого за вказівкою ОСОБА_8 було виявлено надувного човна (зі слідами бурого кольору) та куртку померлого, в місці де їх залишив ОСОБА_8 ;

-протоколами оглядів капців та куртки померлого, а також надувного човна зі слідами бурого кольору (т. 2 а.с. 96);

-протоколом огляду трупа ОСОБА_9 з фототаблицею (т. 2 а.с. 102), під час якого зафіксовані зовнішні ознаки та ушкодження, що зазначені в обвинуваченні, а також вилучено одежу з нього дроб;

-висновком судово-медичного експерта № 809/559 від 03 жовтня 2019 року (т. 2 а.с. 112) та роз`ясненнями експерта, яким зафіксований характер, ступінь тяжкості та локалізація заподіяних ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які спричинили смерть останнього внаслідок вогнепального поранення, а також те, що в момент пострілу потерпілий був стані сильного алкогольного сп`яніння та знаходився з направленою в бік пострілу лівою боковою поверхнею грудної клітки, а постріл був здійснений з близької дистанції;

-протоколом слідчого експерименту від 10 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 153) за участю ОСОБА_8 , від час якого останнім було продемонстровано місце, де він викинув в водоймище обріз;

-протоколом огляду від 10 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 73), з дослідженим відеозаписом, під час якого за вказівкою ОСОБА_8 було виявлено та вилучено з водоймища обріз куркової рушниці з двома гільзами, які досліджені судом;

-висновком судової балістичної експертизи № 19/119/6-3/200е від 30 жовтня 2019 року, яким підтверджено приналежність вилученого обрізу до вогнепальної зброї та його придатність для здійснення пострілу, а гільзи, що в ньому перебували, були відстріляні з цієї ж зброї (т. 2 а.с. 50);

-висновком судово-медичної експертизи від № 809/559-д від 20 вересня 2019 року (т. 2 а.с. 176) встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 не співпадає з механізмом їх виникнення, продемонстрованих ОСОБА_8 під час наведеного вище слідчого експерименту за його участю від 29 серпня 2019 року;

-висновком судово-медичної експертизи футболки померлого ОСОБА_9 № 227 від 07 жовтня 2019 року (т. 2 а.с. 181), яким підтверджено наявність на його одежі вхідного вогнепального пошкодження, яке утворилось від пострілу з близької дистанції;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 25 жовтня 2019 року та висновком судово-медичної експертизи за його наслідками № 809/559-д1 від 08 листопада 2019 року (т. 2 а.с. 185-189), відповідно до яких механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 співпадає з механізмом їх виникнення, продемонстрованих ОСОБА_8 під час цього слідчого експерименту;

-висновком судово-психіатричної експертизи № 434 від 30 вересня 2019 року, яким підтверджена осудність обвинуваченого (т. 2 а.с. 191);

-довідкою про відсутність у ОСОБА_8 дозволу на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та боєприпасів (т. 2 а.с. 195).

Будь-яких переконливих доводів чи тверджень щодо недопустимості чи неналежності наведених доказів суду не наведено, вони на думку суду є такими, що в повній мірі узгоджуються між собою та підтверджують обставини вчинення ОСОБА_8 саме інкримінованих в провину кримінальних правопорушень.

Протокол обшуку автомобіля (т. 2 а.с. 118) та висновки імунологічних експертиз №№ 819, 820, 860, 858, 861 (т. 2 а.с. 130-151) не містять інформації стосовно предмета доказування, а вказані висновки містять лише інформацію стосовно визначення групової приналежності крові обвинуваченого та потерпілого та можливість її походження на доказах як від обвинуваченого так і від потерпілого.

Про саме навмисний характер заподіяння смерті ОСОБА_8 своєму сину свідчить в першу чергу вчинення сукупності навмисних та свідомих дій обвинуваченим як безпосередньо перед здійсненням пострілу, так і після цього, які зумовлюються усвідомленим приховуванням слідів вчиненого діяння впродовж тривалого часу.

По-перше, під час наведеного конфлікту з сином обвинувачений цілеспрямовано йде до гаража, бере споряджений боєприпасом обріз (знаючи про це та маючи вибір, як він сам зазначив взяти або палку або зброю), з якого можливо здійснити постріл лише взвівши курки, які, як він сам зазначає, були взведені, тобто робить цілеспрямовані дії по застосуванню зброї, яка приведена в бойову готовність, при цьому тримає пальці на спускових гачках (оскільки в іншому випадку постріл би не пролунав).

При цьому, взаєморозташування потерпілого та обвинуваченого в момент пострілу (потерпілий знаходився направленою в бік пострілу лівою боковою поверхнею грудної клітки), а також здійснення пострілу з близької відстані, свідчить про сумнівність можливості у потерпілого на перехоплення згідно показань обвинуваченого наявного у нього обрізу.

До того ж, обвинуваченим як під час досудового слідства так і під час судового розгляду змінювались покази з приводу обставин, за яких пролунав постріл (з початку він казав про те, що постріл відбувався в той момент, коли він відштовхував ОСОБА_9 обрізом, але висновками експертів ці обставини спростовані, оскільки слідів пострілу впритул виявлено не було, а потім він зазначав про те, що син намагався перехопити обріз і потягнути на себе, що і викликало постріл).

Крім цього, про сумнівність позиції обвинуваченого в цій ситуації говорить і його вибіркова пам`ять, оскільки він не пам`ятає точно як відбувався постріл, чи взводив він курки, чи звертався з заявою про зникнення сина до поліції, але пам`ятає точно, що не бажав вбивати його.

По-друге, подальша поведінка обвинуваченого після спричинення смерті сину, свідчить не на користь його версії, а говорить про навмисне позбавлення життя людини, оскільки ОСОБА_8 вчиняв дії не характерні для особи, яка щось вчинила з необережності він цілеспрямовано та навмисно здійснював ряд заходів з метою приховування наслідків скоєного (переміщення та поховання тіла сина, викидання зброї), а також навмисне створював штучне алібі ( ОСОБА_8 звернувся до правоохоронних органів з заявою про нібито зникнення сина через кілька днів після заподіяння йому смерті, що підтверджується відповідною заявою т. 1 а.с. 176, а свідок ОСОБА_10 показав суду, що обвинувачений через два дні після згаданих подій, будучи безпосереднім учасником заподіяння смерті сину, запитував у свідка про те, чи не бачив він його).

Сукупність вказаних обставин, свідчить про те, що обвинувачений свідомо та навмисно, взявши до рук зброю, яка була приведена в боєготовність, навмисно, з метою позбавлення життя, здійснив постріл в область життєвоважливих органів ОСОБА_9 , а покази ним надані з метою применшення власної відповідальності.

Відтак, суд не може прийняти до уваги позицію та змінені покази обвинуваченого, внаслідок їх мінливості, суперечливості, вибіркового надання відповідей на прямі запитання суду щодо суттєвих фактичних обставин події та лише в частині вигідній для нього, а також тому, що така позиція обвинуваченого повністю спростована наведеними вище доказами в справі.

Отже, наведені та досліджені докази, суд в повній їх сукупності вважає переконливими, достатніми, допустимими та такими, що доводять наявність в діях ОСОБА_8 складу злочину, передбаченого саме ч. 1 ст. 115 КК України, а також ч. 1 ст. 263 КК України.

В той же час, суд вважає невстановленими обставини, зазначені в обвинувальному акті стосовно відстані з якої здійснено постріл, оскільки жодними об`єктивними та перевіреними доказами це не доведено, натомість зазначеними висновками експертів підтверджено факт здійснення пострілу, яким спричинено загибель ОСОБА_9 , з близької відстані, тому суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення посилання на здійснення пострілу з відстані саме двох метрів.

Таким чином, факт скоєння ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень суд вважає доведеним, зазначені наведені обставини встановленими, а його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він, своїми умисними протиправними діями, умисно та протиправно заподіяв смерть потерпілого ОСОБА_9 , тобто вчинив вбивство, а також своїми умисними протиправними діями скоїв носіння, збрігання та придбання вогнепальної зброї та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами.
До пом`якшуючих покарання обставин ОСОБА_8 суд відносить активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обтяжуючих покарання обставин ОСОБА_8 суд не вбачає.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, є пенсіонером, за колишнім місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має вади здоров`я.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних ним кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене та дані щодо особи обвинуваченого, його похилий вік та стан здоров`я, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєних ним кримінальних правопорушень, один з яких пов`язаний з позбавленням життя людини, думку потерпілої, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а також вчинення злочину не судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_8 можливе лише за умови його ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі.
Цивільний позов в справі не заявлений.
Питання по речовим доказам вирішується згідно вимог діючого законодавства.
Процесуальні витрати, підтверджені прокурором, пов`язані з проведенням експертних досліджень, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, враховуючи дані про його особу, репутацію та відсутність даних про порушення процесуальних обов`язків без застосованих заходів забезпечення кримінального провадження.
На підставі ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:
-За ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років;
-За ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, а також зарахувати в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 30 серпня 2019 року по 10 лютого 2021 року включно, із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.
Речові докази:

-пістолет, зібраний із наданих частин, бойові припаси та частини бойових припасів, які перебувають на зберіганні в Сумському РУП ГУНП в Сумській області (квитанція № 94 від 28 серпня 2019 року) знищити;

-дві куртки, штани, зубну щітку та станок для гоління, куртку спортивну, пару літнього взуття, джинсові шорти, два зразки ґрунту, човен, куртку зимову, шапку, футболку, шорти, труси, зв`язку ключів, шість сфер, паперові прокладки, два пижі, які перебувають на зберіганні в Сумському РУП ГУНП в Сумській області (квитанція № 00375) знищити;

-обріз мисливської рушниці та дві гільзи, які перебувають на зберіганні в Сумському РУП ГУНП в Сумській області (квитанція № 93) знищити.

-автомобіль Ваз 2101, н.з. НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_11 , зі скасуванням накладеного на нього арешту.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 8007,51 гривні.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Судді