№ 143/281/21
ВИРОК
Іменем України

26.04.2021р. м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Погребище кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 29.01.2021 за № 0000006 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В с т а н о в и в:

28.01.2021 приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в житловому будинку за місцем їхнього проживання.

Перебуваючи у будинку, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник побутовий словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 , який на той момент сидів поряд із грубою твердого опалення у спальній кімнаті, взяв в руки дерев`яне поліно, довжиною близько 30 см та товщиною близько 9 см, яке, в подальшому, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , кинув у останню, яка на той час сиділа на дивані в цій же кімнаті, влучивши при цьому в праве коліно. Згідно з висновком експерта №18 від 09.03.2021 ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правого колінного суглобу, що супроводжувався забитою раною передньої його поверхні та крововиливом у порожнину суглобу гемартроз колінного суглобу.

Вищевказана травма правого колінного суглобу виникла від травматичної дії (удару) тупого твердого предмету (в т. ч. дерев`яна палка, поліно тощо), можливо 28.01.2021.

Ушкодження у ОСОБА_5 небезпечним для життя в момент заподіяння не було, відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6 діб, не більше 21 доби) розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, за обставин викладених у обвинувальному акті та своїми показами повністю підтвердив місце, час та обставини вчинення проступку, щиро каявся.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила обвинуваченого покарати згідно з законом. Вказала, що претензій до сина не має, раніше такого не траплялося.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального проступку повністю, його показання відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, його позиція є добровільною та істинною, то суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір.

Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Як особа ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога і у лікаря психіатра не перебуває. Раніше не судимий.

При призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального проступку, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_4 , його щире каяття, активне сприяння розкриттю даного кримінального проступку, що відповідно до ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу. Обрана міра покарання за глибоким переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.

Судових витрат немає.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ч.2 ст.125 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Погребищенський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя