Справа № 462/4976/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/858/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 , підозрюваного: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

прокурора: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 липня 2021 року про обрання запобіжного заходу,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

т.в.о. заступника начальника СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 липня 2021 року в задоволенні клопотання відмовлено.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: не залишати місце постійного проживання та реєстрації квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово; прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; заборонити спілкування з потерпілою, свідками по даному кримінальному провадженні з метою незаконного впливу на цих осіб; здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
На підставі ч.3 ст.202 КПК України звільнено підозрюваного, який був затриманий, з-під варти та зобов`язано його невідкладно прибути до свого місця проживання.
Строк дії ухвали складає два місяці з дня її проголошення і закінчується 19 вересня 2021 року.
Своє рішення суд мотивує тим, що у клопотанні прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити та застосувати відносно нього на підставі ч.4 ст.194 КПК України більш м`який запобіжний захід, який є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, а саме цілодобовий домашній арешт, що зможе запобігти спробам підозрюваного ухилитись від слідства та суду, забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, поклавши на ОСОБА_6 відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на строк два місяці.

На ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу, постановити нову, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 задоволити.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що суд не врахував вагомості наявних доказів про вчинення особою кримінального правопорушення, тяжкості покарання, передбаченого санкцією статті, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , ризиків, передбачених ст.177 КПК, України, а також обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст.178 КПК України.

Поза увагою суду залишилось те, ОСОБА_6 повідомлено про що про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у матеріалах кримінального провадження доказами, які надавались суду для огляду під час розгляду клопотання. Крім цього, не взято до уваги вік підозрюваного, який є повнолітнім, а взято до уваги факт його проживання з матір`ю, яка є пенсіонером, і молодшим братом - інвалідом з дитинства, а також факт його опікунства над дідусем, які, на думку слідчого судді, перешкоджають утриманню його під вартою. Разом з тим, судом залишено поза увагою міцність соціальних зв`язків підозрюваного. Зокрема, підозрюваний на даний час ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей на утриманні не має.

При апеляційному розгляді прокурор ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви.

Підозрюваний ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_7 , апеляційну скаргу заперечили, просили судове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, захисника ОСОБА_7 , який просить судове рішення залишити без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, які унеможливлять виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, стан здоров`я підозрюваного, його репутацію та інші обставини.
У відповідності до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період часу. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду даного клопотання слідчий суддя вірно зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та зазначив, що сам ОСОБА_6 будучи допитаним 16.07.2021 свою вину визнав, дав відповідні визнавальні показання.
При цьому, слідчим суддею вірно взято до уваги те, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні. Та те, що з поданого до суду клопотання вбачається, що його зміст взагалі не містить обґрунтування на підтвердження існування обставин, визначених п.3 ч.1 ст.194 КПК України.

В суді апеляційної інстанції встановлено, що жодних доказів того, що підозрюваний порушив хоч один із покладених на нього слідчим суддею обов`язків, прокурором не надано і в клопотанні слідчого не зазначено, а саме по собі посилання прокурора тільки на категорію тяжкості злочину, не може бути обґрунтованою підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто тяжкість обвинувачення сама по собі, без інших даних, які можуть підвищити ймовірність виникнення наміру уникнути суду підозрюваною чи перешкоджати правосуддю, не може бути поза розумним сумнівом підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні правопорушень; ступінь їх тяжкості; наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Апеляційні вимоги прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває цілодобово, та з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п.1, п.2, п.4, п.8, п.9 ч. 5 ст. 194 КПК України, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, немає.

Правових підстав для скасування судового рішення апеляційна скарга не містить.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й відсутність підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 липня 2021 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4