У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2021 р. Слідчий суддя Кобеляцького районного суду ОСОБА_1 , з участю старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , секретаря судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, (кримінальне провадження № 0000040),-

Встановив:

Старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 , в зв`язку з досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні № 0000040, відомості про яке внесені до ЄРДР від 12.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 192 КК України, звернувся до суду з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000511 від 19.08.2020.

Слідчий СВ відділення поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про задоволення клопотання.

Старший дізнавач сектору дізнання відділення поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав подане клопотання, прохав його задовольнити.

Розглянувши клопотання, заслухавши дізнавача, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає.

Тимчасовий доступ до речей і документів як захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження /ст. 131 КПК України/.

Відповідно до частин 3-5 статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1/ існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2/ потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3/ може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин, на які вони посилаються.

Під час розгляду клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази, на які вони посилаються.

Таким чином слідчий, прокурор, звертаючись з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, повинні довести обґрунтовану підозру щодо вчинення кримінального правопорушення.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим» залежить від усіх обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх ( здійснити їх виїмку).

Статтею 160 КПК України передбачено, що слідчий має право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів за погодженням з прокурором. У клопотанні зазначаються: 1/ короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2/ правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті /частини статті/ Закону України про кримінальну відповідальність; 3/ речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4/ підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5/ значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6/ можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7/ обгрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Відповідно до частини 5 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1/ перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної особи або юридичної особи;

2/ самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3/ не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

В судовому засіданні встановлено, що після внесення відомостей до ЄРДР 12.03.2021 дізнавачами не вчинено жодних процесуальних дій в цьому кримінальному провадженні, окрім запиту для надання інформації до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповіді на цей запит та звернення до слідчого судді з цим клопотанням. В клопотання, так і матеріалах, наданих до нього, відсутні будь-які допустимі докази щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 192 КК України.Тому в цьому випадку не можна говорити про огрунтовану підозру щодо вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 192 КК України.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить державна таємниця.

Разом з тим, ст. 8 Закону України «Про державну таємницю» встановлено, що до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація: про результати перевірок, здійснюваних згідно з законом прокурором у порядку відповідного нагляду за додержанням законів, та про зміст матеріалів оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування та судочинства з питань, зазначених у цій статті сфері.

Аналогічні по суті приписи містять і ч.ч. 1,2 ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з якими таємна інформація - інформація, доступ до якої обмежується відповідно до ч. 2 ст. 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю. Порядок доступу до таємної інформації регулюється цим Законом та спеціальними законами.

Згідно з ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Як передбачено ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Таким чином, кримінальним процесуальним законодавством встановлено окремий порядок доступу до відомостей досудового розслідування, відмінний від порядку надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, що співвідносяться між собою як загальні і спеціальні норми, а тому, у випадку конкуренції вищевказаних норм застосуванню підлягатиме спеціальна норма права.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконливого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки в судовому засіданні дізнавачем не доведені обставини, передбачені статями 132, 160 КПК України. За таких обставин не має необхідності надавати дізнавачу-інспектору тимчасовий доступ до документів вказаних у клопотанні, які містяться у кримінальному провадженні № 0000511 від 19.08.2020.

Керуючись ст.ст.131 -132, 159-160, 163, 309 КПК України,

Постановив:

У задоволенні клопотання старшого дізнавача сектору дізнання відділення поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя