Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1651/21
1 - кс/490/1275/2021
У Х В А Л А
11 березня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, раніше не судимої в силу ст. 89 КК України, без реєстрації, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

11.03.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене із прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Згідно вказаного клопотання вбачається, що у провадженні СВ ВП № 5 Миколаївського РУП Головного управління Національної поліції в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000023 від 22 січня 2021 року, за фактом збуту наркотичних засобів (метадону), за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 листопада 2020 року, у зв`язку із відсутністю ОСОБА_6 за місцем мешкання, слідчим заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
10.03.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.04.2020 до Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на території Миколаївського району Миколаївської області, збуває наглядно знайомим особам наркотичний засіб метадон, при цьому, отримує за це грошову винагороду.
Так, з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_6 17.06.2020 в період часу з 11 годин 05 хвилин до 12 годин 27 хвилин, на підставі постанови прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 про здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичних засобів, ОСОБА_6 , незаконно збула ОСОБА_8 чотири пігулки, які містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, отримавши від незаконного збуту грошові кошти у сумі 280 грн.

В той же день ОСОБА_8 , придбаний нею при вищевказаних обставинах, наркотичний засіб, добровільно видала працівникам правоохоронних органів.
Згідно висновку експерта № 1258 від 02.07.2020, в складі наданих на експертизу пігулок, що були вилучені та поміщені до спеціального пакету експертної служби № ЕХРО268030, які добровільно видала ОСОБА_8 , виявлений наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою 0,099 г.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Підозрювана та її захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, у зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:
заявою ОСОБА_7 про вчинення злочину від 15.04.2020;
протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 16.04.2020;
протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.05.2020;
висновком судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1258 від 02.07.2020;
протоколом огляду ідентифікаційних засобів від 17.06.2020;
протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 18.06.2020;
постановою про здійснення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі від 09.06.2020;
протоколом огляду покупця від 17.06.2020;
протоколом про результати аудіо, відео контролю розмов або інших звуків, рухів та дій від 29.07.2020;
протоколом про результати зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.07.2020;
протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8
характеризуючими матеріалами відносно ОСОБА_6 ;
іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000023 від 22 січня 2021 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти аналогічні та інші кримінальні правопорушення.
Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваної, думку її захисника, який просив обрати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваної, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, доходжу до висновку щодо існування ризиків можливого ухилення від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити або спотворити документи чи інші докази, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 перебувала у розшуку та будучи належно повідомленою про її підозру у вчиненні злочину, до органу досудового розслідування не з`явилась та розуміючи протиправність своїх дій та те, що буде нести за їх вчинення кримінальному відповідальність, залишила місце постійного проживання. Крім того, ОСОБА_6 може здійснити виїзд за межі території України, або виїзд на непідконтрольну Україні територію.
Окрім того наразі досудове розслідування триває, усі необхідні матеріали досудового розслідування збираються, тому ОСОБА_6 перебуваючи на свободі та маючи можливість вільного пересування, може знищити, сховати або спотворити матеріали які можуть бути використані для доведення його вини у вчинені кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків шляхом схилення до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують її, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні.
Окрім того, зважаючи на те, що ОСОБА_6 офіційного місця роботи не має, тому може продовжити збувати наркотичний засіб (метадон), з метою отримання незаконного грошового прибутку.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У той же час, згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
З урахуванням викладеного вважаю, що прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, наявність наведених вище ризиків, однак не було доведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених у клопотанні.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається прокурор.
Надаючи оцінку законності затримання підозрюваної ОСОБА_6 , слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до норм КПК України, затримання є тимчасовим запобіжним заходом, який застосовується з підстав і в порядку, передбаченому КПК (ч. 2 ст. 176 КПК), та входить до системи заходів забезпечення кримінального провадження (ч. 2 ст. 131 КПК).
Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2003 р. № 12-рп/2003 визначає затримання як тимчасовий запобіжний кримінально-процесуальний захід, застосування якого обмежує право на свободу й особисту недоторканність індивіда (абз. 5 п. 6 мотивувальної частини).
Таким чином незважаючи на короткочасність затримання, за характером обмежень прав і свобод воно є одним з найбільш суворих запобіжних заходів, за такого повинно проводитись у точній відповідності до вимог законодавства.
Згідно ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.
У разі невиконання цих вимог, навіть за умов додержання інших положень ст. 208 КПК України, затримання вважатиметься незаконним.
Як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, затримання ОСОБА_6 відбувалось на виконання ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.12.2020р., якою надано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою її приводу до Центрального районного суду м. Миколаєва для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак матеріали клопотання не містять протоколу затримання ОСОБА_6 у виконання вказаної ухвали та прокурором у судовому засіданні такого протоколу не надано.
З огляду на викладене, оскільки в ході судового засідання було встановлено про можливе порушення порядку затримання підозрюваної ОСОБА_6 , за такого вбачається необхідність у перевірці обставин дотримання законності при затриманні ОСОБА_6 та її тримання у ІТТ № 1 ГУНП в Миколаївській області.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 194, 196 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 07.05.2021р.
У зв`язку із застосування зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваній ОСОБА_6 з 19 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 .
У зв`язку із застосування зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 07.05.2021р. на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У разі порушення підозрюваною ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також її процесуальних обов`язків підозрюваної за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.
Доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві провести дослідження фактів щодо незаконного затримання та тримання підозрюваної ОСОБА_6 у ІТТ № 1 ГУНП в Миколаївській області.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1