УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6151/21

Номер провадження 1-кп/495/862/2021

30 липня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
провівши у залі суду підготовче судове засідання по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР № 0000575 від 30.05.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених

В С Т А Н О В И В:

У провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України
Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.
В своєму клопотанні прокурор вказав, що обвинувачені 30.05.2021 у денний час доби, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стало достовірно відомо, про те що за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , зберігають грошові кошти. Після чого, обвинувачені ОСОБА_3 , і ОСОБА_4 , з метою заволодіння майном вище вказаних осіб шляхом розбою, вступили в злочину змову, діючи в єдиній групі з єдиним умислом, прослідували до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Далі, 30.05.2021 приблизно о 15 годині, більш точну годину в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи в єдиній групі осіб, через паркан проникли на територію двору будинку АДРЕСА_1 , де шляхом зламу вхідних дверей проникли до приміщення вище вказаного будинку. Потрапивши до кімнати потерпілих, і несподівано для останніх, з метою протиправного заволодіння їх майном, застосували насильницькі дії, які є небезпечні для життя та здоров`я потерпілих, а саме почали наносити удари в область голови потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши ушкодження, а саме закриту черепно-мозкову травму, перелом носу, струс головного мозку, крововиливи правої предорбіти ока, множинні рани голови та нанесли удари в область голови потерпілої ОСОБА_8 .
Далі обвинувачений ОСОБА_3 , розуміючи, що він разом з обвинуваченим ОСОБА_4 , придушили волю ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 до опору прослідував до іншої кімнати, де відкрито викрав майно останніх, а саме: мобільний телефон «max com» моделі ММ135, вартістю 94,50 грн; сім картку «Київстар» вартістю 50 грн; флеш картку «Кingston» об`ємом 16 Gb вартістю 50 грн; мобільний телефон «Ergo» моделі F181 Step, вартістю 74,25 грн; сім картку «Київстар», вартістю 50 грн.
Після чого обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом з викраденим майно з місця скоєння злочину зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим завдали збиток потерпілим ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , на загальну суму 308,25 гривень.
Вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на думку прокурора повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами огляду місця події, показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , показами свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, а саме відкрите заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, яке відповідно до ч.3 ст.187 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , може залишити межи території України з метою уникнення кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме відкрите заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, яке карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, а також те, що ОСОБА_3 , перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, раніше судимий за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України, не має нерухомого та рухомого майна на території міста та району, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам прокурор просив клопотання задовольнити та обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в Ізмаїльській установі виконання покарань № 22 УДДУВП в Одеській області, без внесення застави.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме відкрите заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, яке відповідно до ч.3 ст.187 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Та може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаним в тому, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення.

2 - Доводи сторін.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, нічний домашній арешт.
Захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно своїх підзахисних.

3 - Мотивація суду.
Білгород-Дністровським міськрайонним судом в підготовчому судовому засіданні розглядається клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за №0000575 від 30 травня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.
Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.
Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом другим КПК України. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
За змістом ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Метою обрання запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.
30.05.2021 обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було затримано та поміщено до Білгород-Дністровського ІТТ в порядку ст.208 КПК України.
31 травня 2021 року обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, який відповідно до ч.3 ст. 177 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, суд звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Суд зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме: результатами огляду місця події, показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , показами свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.
Отже, суд вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину та зважаючи на викладену мотивацію у попередніх абзацах, можна дійти висновку, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_3 дій, що кваліфікуються за ч.3 ст.187 КК України.
Метою обрання запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Стосовно обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на осіб, котрі допитані у кримінальному провадженні в якості потерпілих та свідків, а їх показання мають суттєве значення як доказ, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Слід зазначити, що ймовірність переховування обвинуваечного значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності з обґрунтованістю підозри даю, з урахуванням усіх обставин суд приходить до висновку про наявність ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.
Як зазначено ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
На підтвердження викладеного слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою, яка раніше вже притягалась до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 307 ч.1 ст.309 КК України.
Зазначене свідчить про те, що існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує
Стосовно обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд приходить до наступного:
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий чи прокурор.
Суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що підозрюваний може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на свідків, та потерпілих;
- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.
Прокурором зазначено, що наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, спробам незаконного впливу на осіб, котрі допитані у кримінальному провадженні в якості потерпілих та свідків, а їх показання мають суттєве значення як доказ, вчинення інших кримінальних правопорушень.
Слід зазначити, що ймовірність переховування обвинуваечного значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує, в сукупності з обґрунтованістю підозри даю, з урахуванням усіх обставин суд приходить до висновку про наявність ризику переховування ОСОБА_3 від суду.
Як зазначено ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Зазначене свідчить про те, що існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України»
(Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.
Звертаючись із вказаним клопотанням, прокурор в обґрунтування обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , що є ризик того, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, як мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, оцінивши тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та ймовірного покарання та конкретні обставини кримінального правопорушення, враховуючи наявні та встановлені судом ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, страждає тяжким хронічним захворюваннями, внаслідок якого його тримання під вартою становить загрозу для його життя, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та унеможливить ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що з урахуванням кримінального правопорушення, у вчиненні його, що він обвинувачується, обставин його вчинення, належний контроль за поведінкою обвинуваченого та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під цілодобовим домашнім арештом.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні зобов`язання:
- прибувати за кожною вимогою до суду,
- не відлучатися із населеного пункту, де він проживає м. Білгород-Дністровський без дозволу суду
- утримуватися від спіілкуванняя із потерпілим та свідками,
- здати на зберігання в Білгород-Дністровський РВ ГУНП в місті Білгород-Дністровський Одеська область свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи,що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,
- носити електронний засіб контролю.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід зазначити, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є недоцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення обвинуваченим інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також не виключить можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, що може вплинути їх показання в ході досудового розслідування.
Суд вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведені ризики того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, доведена необхідність обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наведені достатні докази щодо існування можливості переховування обвинуваченого від суду, а отже такі ризики є «достатніми» та «відповідними».
3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.
ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), поєднане у проникненням у житло чи інше сховище.
При вирішення питання про визначення розміру застави, слідчий суддя вважає за необхідне скористатись правом, визначеним ч.4 ст.183 КПК України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочини, у вчиненні яких обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_3 , вчинено з застосуванням насильства, а отже слід застосувати запобіжний захід без визначення відповідного розміру застави.
З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а також обставин, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність нерухомого та рухомого майна на території міста та району, наявність судимостей за вчинення злочинів передбачених ч.2 ст.309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України , невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, суд дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження не застосувати у відношенні нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, який діє до 28.09.2021 року включно.

В задоволенні клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, тобто до 28 вересня 2021 р. включно.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні зобов`язання
- прибувати за кожною вимогою до суду,
- не відлучатися із населеного пункту,де він проживає та місця проживання за адресою : АДРЕСА_2 без дозволу суду,
- утримуватися від спілкуванняя із потерпілим та свідками,
- здати на зберігання в Білгород-Дністровський РВ ГУНП в місті Білгород-Дністровський свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну,
-носити електронний засіб контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого - Білгород-Дністровський РВ ГУНП в місті Білгород-Дністровський.
Строк дії ухвали припиняє свою дію 29 вересня 2021 р.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти з зала суду негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.
Суддя ОСОБА_1