КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа 534/934/21
Провадження № 1-кс/534/146/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року м.Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи щодо якої застосовуються заходи медичного характеру ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольська Полтавської області, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої двох неповнолітніх дітей, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у кримінальному провадженні №000098,
-у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України,-
встановив:
До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № №000098 від 24.02.2021 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
З клопотання вбачається, що 24.02. близько 00 год 20 хв ОСОБА_4 , перебуваючи у стані неосудності, прибула до ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, що розташований за адресою: Полтавська область м. Горішні Плавні, вул. Добрвольського, 6 де почала стукати у вхідні двері.
У зв`язку з чим, до ОСОБА_4 вийшли працівники сектору реагування патрульної поліції ВП КРУП ГУНП в Полтавській області сержант поліції ОСОБА_6 та старший сержант поліції ОСОБА_7 ,які представилися та запропонували ОСОБА_4 заспокоїтися та повідомити яка їй необхідна допомога. Однак, ОСОБА_4 перебуваючи в неосудному стані, а також у стані сп`яніння внаслідок вживання алкогольних напоїв та невідомої наркотичної речовини, на дані прохання не реагувала, продовжуючи вести себе агресивно та зухвало по відношенню до працівників поліції. У зв`язку з цим працівниками СРПП ВП №2 КРУП ГУНП в Полтавській області сержантом поліції ОСОБА_6 та старшим сержантом поліції ОСОБА_7 було прийнято рішення застосувати відносно громадянки ОСОБА_4 превентивний поліцейський захід, що передбачений п. 4 ст. 41 ЗУ «Про Національну поліцію», а саме поліцейське піклування, про що останній було повідомлено та роз`яснено порядок застосування даного превентивного заходу. В цей час ОСОБА_4 перебуваючи в стані неосудності, не усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та не передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, нанесла удар лівою рукою, у якій тримала зв`язку ключів по обличчю ОСОБА_6 , чим заподіяла останньому, згідно висновку експерта №357 від 28.05.2021 тілесні ушкодження у вигляді контузії лівого очного яблука, травматичної макулопатії, травматичного мідріалізу лівого ока, наслідками яких стало зниження зору лівого ока від 1,0 до 0,3 та яі за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Своїми діями, ОСОБА_4 , порушила суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість працівника СРПП ВП №2 КРУП ГУНП в Полтавської області сержанту поліції ОСОБА_6 , під час виконання ним службових обов`язків, передбачених ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів».
Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється в заподіянні працівникові правоохоронного органу, середньої тяжкості тілесних ушкоджень, зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та пояснила, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.2 345 КК України, але під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що вона неосудна, а тому просила клопотання задовольнити та застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні із звичайним режимом спостереження.
ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення вказаного клопотання, підтвердили обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру. Просили застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні із звичайним режимом спостереження.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти клопотання не заперечує.
Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст.ст.93, 94 КК України, ст.ст.512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».
Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, що підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів: висновку експерта №357 від 09.04.2021, заявою ОСОБА_6 про залучення його в якості потерпілого, посвідченням ГУ НП в Полтавській області на ім`я ОСОБА_6 , витягом з наказу №66 о/с від 03.02.2021 відповідно до якого сержанта ОСОБА_6 було призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області.
Однак, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №69 від 13.05.2021 року, ОСОБА_4 на момент скоєння інкримінованого їй діяння страждала і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитовану можливість усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкромінованого їй діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_4 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Потребує застосування до неї примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом
Враховуючи зазначене, встановлена неосудність ОСОБА_4 на час розгляду кримінального провадження, так як вона в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні із звичайним режимом спостереження.
У відповідності до вимог ст.ст.19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно п.3наказу МОЗ України №397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.2 ст.345 КК України, мали місце і вчинені ОСОБА_4 у стані неосудності, яка за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення останньою суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до неї примусові заходи медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги в психіатричній лікарні із звичайним режимом спостереження.
Відтак, виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.
Окрім того, суд зазначає згідно п.6 Правил надання примусових заходів медичного характеру в спеціальному закладі з надання психіатричної допомоги, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2017 року № 992 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 листопада 2017 р. за № 1408/31276, примусові заходи медичного характеру застосовуються у межах адміністративно-територіальної одиниці відповідно до місця проживання пацієнтів. Мережа спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги затверджується наказом Міністерства охорони здоров`я України.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальними кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , до неї необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не пред`являвся.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися.
Керуючись ст.ст.19, 93, 94, 369-372, 376, 392, 393, 395, 505, 512, 513 КПК України, суд -

у х в а л и в:
Клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Комсомольська Полтавської області, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Копію ухвали після її проголошення вручити учасникам судового провадження.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Апеляція на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру.
Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено о 08 год 30 хв 19.07.2021