Справа № 484/3379/20
Провадження: № 1-кп/484/149/21р
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2021р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання: - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 по обвинуваченню:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, що має вищу освіту, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.05.2020 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 407 КК України до позбавлення волі на строк 3 року, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_6
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення злочину, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нові умисні злочини.
Так, наприкінці червня місяця 2020 року (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 достовірно знаючи, що в квартирі його дідуся ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться грошві кошти та золоті вироби, які він вирішив викрасти.
Виконуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити, ОСОБА_3 підійшов до шафи, яка знаходиться в одній з кімнат будинку та відчинивши її помітив коричневу барсетку, яку таємно викрав та в якій знаходилися грошові кошти в сумі 53000 грн., 1000 доларів США, які згідно курсу НБУ становлять 26770 грн., 17000 російських рублів, що згідно курсу НБУ становлять 6399,48 грн., ланцюжок золотий вагою 15,08 гр. вартістю 10341 грн., два золоті перстні загальною вагою 9,27 гр. вартістю 5052 грн.. золоті підвіси в кількості 3 шт. загальною вагою 5,58 гр. вартістю 3801 грн та золота обручка вагою 0,89 гр. вартістю 306 грн.
Після чого з місця події зник, завдавши ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 105669 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.08.2020р., (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що в квартирі де проживають його батьки, а саме за адресою: АДРЕСА_3 знаходяться золоті вироби, вирішив повторно вчинити кримінальне правопорушення і таємно викрасти чуже майно, а саме вказані золоті вироби.
Виконуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити його злочинним намірам, ОСОБА_3 відчинив квартиру своїх батьків своїми ключами та підійшов до столу, який знаходився в спальній кімнаті квартири та таємно викрав з верхньої шухляди золоті вироби які належать ОСОБА_8 , а саме: золоту обручку вагою 4,24 гр. вартістю 3800 грн., та золоту каблучку вагою 3,53 вартістю 3200 грн. Після цього з місця події зник та в подальшому розпорядився даними золотими виробами на власний розсуд, завдавши ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 7000 грн.

Також, приблизно 20.08.2020р. (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 вирішив повторно вчинити кримінальне правопорушення і таємно викрасти чуже майно.
Достовірно знаючи, що в квартирі свого дідуся ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 знаходяться грошові кошти, які він вирішив викрасти.
Виконуючи задумане, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе перешкодити його злочинним намірам, ОСОБА_3 перебуваючи в квартирі дідуся та маючи вільний доступ спочатку підійшов до шафи з одягом в спальній кімнаті звідки таємно викрав 10000 грн., після цього підійшовши до шафи з книгами, яка знаходиться в гостьовій кімнаті, таємно викрав з відти грошові кошти в сумі 4000 грн. Після цього, з місця події зник та в подальшому розпорядився даними грошима на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 14000 грн.

Зізнаючись у вчиненому, обвинувачений пояснив, що дійсно наприкінці червня місяця 2020 року він, перебуваючи в квартирі свого дідуся ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав коричневу барсетку, в якій знаходилися грошові кошти та золоті вироби. Після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Крім того, 18.08.2020р., він прийшов до квартири, де проживають його батьки, за адресою: АДРЕСА_3 , яку відчинив власним ключем, звідки таємно викрав золоті вироби та з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Також, приблизно 20.08.2020р. він, перебуваючи в квартирі свого дідуся ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав грошові кошти, після чого з місця події зник та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд. У вчиненому розкаявся.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердили вищевказані обставини та просили призначити обвинуваченому суворе покарання.
Судом, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Фактичні обставини кримінальних правопорушень свідчать про те, що наприкінці червня місяця 2020 року (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі свого дідуся ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 підійшов до шафи, яка знаходиться в одній з кімнат будинку, звідки таємно викрав коричневу барсетку, в якій знаходилися грошові кошти та золоті вироби на загальну суму 105669 грн. та з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 18.08.2020р., (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_3 прийшов до квартири, де проживають його батьки, за адресою: АДРЕСА_3 , відчинив її своїми ключами та підійшов до столу, який знаходився в спальній кімнаті, звідки таємно викрав золоті вироби на загальну суму 7000 грн., після чого з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на вказану суму.

Також, приблизно 20.08.2020р. (точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_3 перебуваючи в квартирі свого дідуся ОСОБА_7 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , таємно викрав грошові кошти на загальну суму 14000 грн. та з місця події зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд в корисливих для себе цілях, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на вказану суму.

Вартість золотих виробів та сума викрадених грошових коштів потерпілими та обвинуваченим не оспорювалась.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду викрадення грошових коштів та золотих виробів з квартири ОСОБА_7 , яке мало місце наприкінці червня місяця 2020 року, вірно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 по епізодам викрадення грошових коштів та золотих виробів з квартири ОСОБА_7 , яке мало місце 18.08.2020р., та з квартири ОСОБА_8 , яке мало місце 20.08.2020р., за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Відповідно до положень ст. 65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок та нетяжкі злочини, як особа за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся. Речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений, 26.05.2020 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.4 ст. 407 КК України до позбавлення волі на строк 3 року, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, а відтак остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2020 року.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003р., у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Характеристика особи обвинуваченого, обставини скоєних ним кримінальних правопорушень переконують суд в тому, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, застосувавши положення ст. 71 КК України.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.05.2020 року та остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1