печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3606/21-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 від участі в розгляді клопотання слідчого першого слідчого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002014 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

25.01.2021 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого першого слідчого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , за погодженням із Заступником начальника Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017 стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єнакієве Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на час скоєння злочину фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ст. 340, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009), ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України у зв`язку з тим, що він переховується від органів слідства, суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також оголошений в міждержавний та міжнародний розшук.
09.02.2021 в судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 оголосив письмовий відвід, за підписом адвоката ОСОБА_6 , прокурору ОСОБА_3 та прокурору Донському ОСОБА_10 від участі в розгляді вказаного клопотання, мотивуючи тим, що досудове розслідування та здійснюване ОСОБА_4 та ОСОБА_3 процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002014 зводиться лише до необґрунтованого обмеження прав осіб та публічних, популістичних заяв щодо ОСОБА_9 , що відверто порушують презумпцію невинуватості особи і викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурорів.

Так, адвокат вказав на існуючий непроцесуальний зв`язок між прокурорами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та членами ГО «Адвокатська дорадча група», який викликає обґрунтовані сумніви у їх об`єктивності, безсторонності та неупередженості під час здійснення процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні.

Також, адвокат мотивував відвід тим, що являючись представником влади та службовою особою, наділеною на підставі ст. 37 КПК України повноваженнями процесуального керівника, як прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0002014 від 23.06.2017, діючи всупереч інтересів служби, порушуючи норми професійної етики та поведінки, ОСОБА_4 вчинив умисні дії щодо публічного надання власних оціночних суджень та розголошення відомостей, які йому стали відомі у ході виконання своїх службових обов`язків.

Вищенаведені факти, на думку сторони захисту, свідчать про порушення засад діяльності прокуратури, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що виключають можливість прийняття ними законних та об`єктивних процесуальних рішень під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження № 0002014.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заявлений відвід підтримали та просили відвести прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від участі у судовому провадженні за клопотання сторони обвинувачення.
Прокурор ОСОБА_4 щодо вирішення заявленого відводу поклався на розсуд суду, одночасно вказав, що заявлений відвід необґрунтований.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо відводу, вказуючи на його безпідставність, який мотивований незгодою сторони захисту з процесуальними рішеннями сторони обвинувачення на стадії досудового розслідування кримінального провадження № 0002014 та який спрямований на затягування судового розгляду даного клопотання.
Вивчивши заяву про відвід прокурорів, заслухавши позицію учасників розгляду, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 36 КПК України визначено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Перелік підстав, за наявності яких прокурор безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема вказано на умови: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Положеннями ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Разом з тим, обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.
Так, при дослідженні матеріалів клопотання та заяви про відвід в розрізі вирішення заявленого відводу питання, слідчим суддею дійсно встановлено, ту обставину про яку зазначає захисник у заяві, а саме, що прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як прокурори групи прокурорів, протягом тривалого часу здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002014 та відповідно, якими ініційовано десятки процесуальних заходів, проте це свідчить про виконання покладених на них обов`язків, а посилання сторони захисту на те, що останні не вживають дієвих заходів для об`єктивного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Так, Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

Приймаючи до уваги фактори, на які вказує Конституційний Суд України та Європейський суд з прав людини, у своїх рішеннях щодо строків досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що даних які могли переконливо свідчити про обґрунтованість обставин, на які вказує адвокат, слідчому судді на даному етапі розгляду клопотання, не надано, а відтак слід прийти до висновку, що таких не має та одночасно слід зауважити, що вказані дії та бездіяльність, являються самостійним предметом оскарження, проте будь-яких доказів, які б свідчили про визнання таких дій чи бездіяльності протиправними слідчому судді не надано.

Окрім цього, слідчий суддя відноситься критично, як на підстави для відводу прокурорів те, що на думку сторони захисту, підозрюваний ОСОБА_9 не оголошений у міжнародний розшук та те, що прокурорами ОГП, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , погоджено та підтримано у суді клопотання слідчого від 25.01.2021 про повторне надання дозволу на спецрозслідування відносно ОСОБА_9 (таке рішення уже прийнято слідчим суддею 07.02.2018) у кримінальному провадженні № 0002014 саме з підстав, начебто оголошення його у міжнародний розшук, так як вказаним обставинам повинна бути надана оцінка, слідчим суддею при постановлені ухвали щодо вирішення клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002014 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як в інакшому випадку буде порушено засади кримінального провадження, а саме щодо безпосередності дослідження доказів.
Слід зазначити, що ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами, здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у частині 1 статті 94 КПК України, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження. Недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункти 10, 13, 15 статті 7 КПК України.

Також, посилання адвоката у своїй заяві на те, що сторона обвинувачення виконує незаконні вказівки певного кола осіб та отримує неправомірну вигоду від міжнародного фонду, являється безпідставним та жодним чином не обґрунтованим, а є домислом сторони захисту, який жодним чином не підтверджується. Як наслідок і посилання адвоката на нібито не процесуальний зв`язок між прокурорами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та членами ГО «Адвокатська дорадча група», яка, як зазначає адвокат фінансується за рахунок коштів цього ж міжнародного фонду, не знайшло свого підтвердження.

Так, в листі Офісу Генерального прокурора від 31.01.2020 № 27/3- 588вих-20 на який посилається сторона захисту, щодо обґрунтування вказаної підстави для відводи, чітко вказано «що частиною дев`ятою статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII передбачено, що фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. .

За інформацією Департаменту міжнародно-правового співробітництва та повернення активів Офісу Генерального прокурора повідомляємо, що у період 2014-2019 років співробітництво між Генеральною прокуратурою, України та Міжнародним Фондом «Відродження» носило експертно-консультаційний характер. Крім того, Фонд надавав сприяння в організації службових закордонних відряджень працівників органів прокуратури (грошові кошти учасники не отримували). Працівники Департаменту, відповідального за організаційно-протокольне забезпечення заходів міжнародного співробітництва в органах прокуратури України, здійснювали комунікацію із працівниками, фонду у межах своєї компетенції.»

Окрім цього, прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в даному випадку ані він, ані прокурор ОСОБА_3 участі у таких відрядженнях не приймали, іншого стороною захисту доведено не було.

Так, вказаним листом спростовуються доводи сторони захисту щодо підстав для відводу та одночасно слід зазначити, що в заяві про відвід інформація з даного листа викладена таким чином, задля надання їй обґрунтованості, проте як уже встановлено, не являється такою, так як не доведено особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати звання прокурора.

Також, як на підставу для відводу адвокат вказав те, що діючи всупереч інтересів служби, порушуючи норми професійної етики та поведінки, ОСОБА_4 вчинив умисні дії щодо публічного надання власних оціночних суджень та розголошення відомостей, які йому стали відомі у ході виконання своїх службових обов`язків, проте дане твердження слідчий суддя вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Так, приписами ч. 2 ст. 12 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів визначено, що прокурор зобов`язаний не розголошувати і не використовувати в інший спосіб конфіденційну та іншу інформацію з обмеженим доступом, що стала йому відома у зв`язку з виконанням своїх службових повноважень та професійних обов`язків, крім випадків, встановлених законом.

Одночасно, статтею 28 вказаного Кодексу визначено, що прокурор повинен з повагою ставитися до діяльності представників засобів масової інформації щодо висвітлення роботи органів прокуратури. Утримуватися від офіційних висловлювань, міркувань та оцінок з питань, розгляд яких не належить до його компетенції. Дотримуватися етики публічних виступів і вимог щодо надання службової та конфіденційної інформації у встановленому законом порядку.

Офіційні (письмові та усні) виступи прокурора у засобах масової інформації мають бути достовірними та виваженими, зважаючи на те, що вони можуть розцінюватись як офіційна позиція прокуратури, а дискусії вестися у коректній формі, не підриваючи авторитету органів прокуратури.

Окрім того, нормами Кримінального процесуального кодексу України, а саме ч. 1 ст. 222 КПК України, визначено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

В розрізі вказаних приписів, доводи захисника не знайшли свого підтвердження, оскільки доказів, які б свідчили, що саме інформація, яку оприлюднив прокурор ОСОБА_4 , відноситься до інформації з обмеженим доступом слідчому судді не надано та в даному випадку, слід зауважити, що законодавцем слідчого суддю не уповноважено визначати межі оприлюднення інформації на стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу, як і не доведено певної особистої заінтересованості прокурорів або ж обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в їх упередженості, з якими законодавець, відповідно до ст. 77 КПК України, пов`язує відвід прокурора від участі у кримінальному провадженні, в противагу чому стороною обвинувачення доведено та слідчим суддею встановлено, що дії №0002014 спрямовані на виконання обов`язків, що покладені нормами кримінального процесуального законодавства на вказаного учасника кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 22, 36, 37, 77, 81, 309, КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 від участі в розгляді клопотання слідчого першого слідчого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002014 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1