УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року

м. Київ
справа № 565/1761/20

провадження № 51-1361ска21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:
Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області постановою від 25 лютого 2021 року визнав ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_4 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Суддя Рівненського апеляційного суду постановою від 07 квітня 2021 року постанову місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, а провадження у справі закрити. Також просить зупинити дію постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року до вирішення касаційної скарги по суті.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на таких підставах.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
У Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (частини 2, 10 ст. 294 КУпАП).

Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене у ст. 294 цього Кодексу відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Враховуючи вищевикладене, судові рішення, постановлені у справі про адміністративне правопорушення в порядку, передбаченому КУпАП, не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_4 у касаційній скарзі ставить питання про скасування судових рішень, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку, Верховний Суд, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
Що стосується порушеного ОСОБА_4 в касаційній скарзі питання про зупинення дії постанови Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року до вирішення касаційної скарги по суті, то відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 430 КПКвоно може бути вирішено лише після відкриття касаційного провадження.

Отже, питання про зупинення виконання постанови судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року, яке порушує ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі, за даних обставин вирішуватись не може.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП Верховний Суд

постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 лютого 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 07 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3