Справа № 487/199/21
Провадження № 1-кп/487/443/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря: ОСОБА_2

за участі прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесеному до ЄРДР № 0003132 від 07.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, раніше судимого 20.09.2000 року Алуштинським районним судом за вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.140 КК України (в редакції 1960 року), позбавлення волі на строк 1 рік, відповідно за ст. 9 Закону України «Про амністію» строк позбавлення волі скорочений на 1/2; 26.08.2003 року Заводським районним судом за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 185 КК України, позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнена від відбування покарання строком на 1 рік; 25.12.2003 року Центральним районним судом за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 3 роки; 26.10.2006 року Центральним районним судом за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 2 роки; 16.11.2009 року Заводським районним судом за вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст. 186 КК України позбавлення волі строком на 4 роки; 19.11.2015 року Заводським районним судом за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 121 КК України позбавлення волі строком на 5 років, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.11.2020 року, більш точного дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний корисний умисел, спрямований на заволодіння чужим майно шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 з метою власного незаконного збагачення, діючи повторно, під приводом скористатися мобільним телефоном, шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном який перебував у користуванні потерпілої та належав ОСОБА_6 марки «NOKIA 206» вартістю 300,00 грн. Утримуючи викрадене майно при собі ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив всі обставини скоєння кримінального правопорушення, свою вину в скоєному визнав повністю, суду пояснив, що дійсно він 05.11.2020 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зловживання довірою ОСОБА_5 з метою власного збагачення під приводом скористатися мобільним телефоном, заволодів мобільним телефоном марки «NOKIA 206» та викраденим розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро кається та визнає вину.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просить провадження розглядати за її відсутності, щодо призначення міри покарання поклалася на розсуд суду. З урахуванням положень ст.325 КПК України, суд вважає можливим з`ясування всіх обставин справи під час судового розгляду проводити без потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, дослідження матеріалів експертного дослідження та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Крім визнання вини ОСОБА_4 , вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами дослідженими в суді.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.11.2020 року ОСОБА_6 звернулась до СП Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області з заявою відносно ОСОБА_4 який 05.11.2020 року шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном марки «NOKIA 206». У зв`язку із заявою внесені відповідні відомості до ЄРДР за № 0003132 від 07.11.2020 року.

Згідно постанови про визнання, залучення до кримінального провадження речового доказу і здачі на зберігання від 03.12.2020 року мобільний телефон марки «NOKIA 206» визнано речовим доказом по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0003132 від 07.11.2020 року та передано до камери зберігання речових доказів.

Згідно висновків експерта № СЕ-19/115-20/15998-ТВ від 03.12.2020 року Миколаївським НДЕКЦ МВС України, вартість телефону марки «NOKIA 206» становить 300,00 грн.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю. Дії обвинуваченого, суд вважає за необхідне кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майно шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікаря психолога та нарколога не перебуває, раніше судимий. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Враховуючи вищевикладені обставини, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.190 КК України та приходить до висновку про не можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Вказане покарання на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100, ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком один рік з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-20/15998-ТВ від 03.12.2020 року в розмірі 1144,15 грн.

Речові доказ по справі мобільний телефон марки «NOKIA 206», який зберігається в камері схову Заводського ВП повернути володільцю ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

Дата складання вироку 02.04.2021 року.

Суддя ОСОБА_1