Ухвала
Іменем України

18 червня 2021 року
м. Київ

справа № 295/2855/21
провадження № 51-2986 впс 21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши подання Житомирського апеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 295/2855/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 01 лютого 2021 року, з одного суду апеляційної інстанції до іншого,
встановив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Житомирського апеляційного судупро направлення матеріалів провадження № 295/2855/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 01 лютого 2021 року, до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання мотивоване тим, що за результатами проведення автоматизованого розподілу судової справи між суддями неможливо утворити склад суду для апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів, так як

6 із 7 суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду заявили самовідвід у вказаному провадженні, які були задоволені, а ще одного суддю виключено з автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з перебуванням у відпустці 14 і більше днів.
Крім цього, у поданні зазначено, що під час автоматизованого розподілу кримінальних справ між суддями судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду судді судової палати з розгляду цивільних справ не включаються.
Учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду подання, проте в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду даного подання.
Перевіривши наведені у поданні доводи та вивчивши матеріали провадження, керуючись положеннями ст. 34 КПК України, колегія суддів вважає, що подання Житомирського апеляційного суду не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 КПК Україникримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.

Відповідно до положень частини 3 вищезазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Зі змісту подання та матеріалів провадження вбачається, що до Житомирського апеляційного суду надійшли матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2021 року.
Згідно з протоколом щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 червня 2021 року, призначення не відбулося, не вистачає необхідної кількості суддів для розподілу справи.
Так, відповідно до офіційних даних, розміщених на Інтернет-ресурсі «Судова влада України», станом на сьогодні у Житомирському апеляційному суді фактично працює

17 суддів. Судова палата з розгляду кримінальних справ складається з семи суддів, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Як убачається з матеріалів провадження, судді ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 заявили самовідводи у вказаному провадженні на підставі, передбаченій п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, які були задоволені ухвалами апеляційного суду від 14 травня та 09 червня 2021 року, а суддю ОСОБА_6 виключено з автоматизованого розподілу судової справи між суддями згідно табелю (заборона призначення перед «Відпустка 14 і більше днів»), у зв`язку із чим неможливо утворити склад суду.

Водночас, ст. 34 КПК України передбачена можливість направлення провадження з одного суду до іншого, якщо неможливо утворити склад суду для судового розгляду, при цьому в зазначеній статті відсутнє будь-яке посилання на необхідність включення до автоматизованого розподілу лише суддів судової палати з розгляду кримінальних справ відповідного суду.
Згідно пункту 1 розділу VII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, збори суддів відповідного суду визначають спеціалізації кожного судді такого суду згідно із Загальним класифікатором спеціалізацій суддів та категорій справ, затвердженим Державною судовою адміністрацією України, для кожного судді може бути визначена більше, ніж одна спеціалізація.

Визначення спеціалізації суддів у судах апеляційної інстанції має забезпечувати виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу матеріалів провадження, а запроваджена зборами суддів відповідного суду спеціалізація суддів не може бути підставою для відмови в доступі до правосуддя в конкретному суді.
Таким чином, мета цих положень полягає в тому, щоб дати зборам суддів організаційні інструменти для підвищення оперативності та якості відправлення правосуддя шляхом запровадження спеціалізації та формування судових палат з урахуванням наявності достатньої кількості суддів та інших доречних факторів. Проте, ці положення не можуть тлумачитися як право зборів суддів визначити спеціалізацію чи склад палат у такий спосіб, що замість підвищення якості та оперативності здійснення правосуддя в суді це призведе до неможливості розгляду судом певної категорії справ.
Крім того, рішенням Ради суддів України від 11 червня 2021 року № 18 роз`яснено, що в суді, у якому рішенням загальних зборів суддів визначено спеціалізацію суддів, у випадках, коли неможливо утворити колегію з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної судової палати), визначення головуючого судді здійснюється з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної палати), а визначення суддів-членів колегії відбувається між усіма суддями незалежно від їхньої спеціалізації та належності їх до судових палат.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Верховного Суду вважає, що відпустка судді не є підставою, з огляду на положення ст. 34 КПК України, для направлення провадження до іншого суду, а томуЖитомирським апеляційним судом за наявної фактичної чисельності суддів та можливості визначення судді-доповідача у справі із судової палати з розгляду кримінальних справ не вичерпано всіх процесуальних можливостей визначення колегії суддів для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 .
З урахуванням викладеного, Суд уважає, що подання апеляційного суду про направлення матеріалів провадження № 287/1490/20 до іншого суду апеляційної інстанції є необґрунтованим, оскільки відсутні підстави для його задоволення.

Керуючись статтею 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання Житомирського апеляційного судупро направлення матеріалів кримінального провадження № 295/2855/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 29 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР за заявою від 01 лютого 2021 року, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3