У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження №0000028 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13 січня 2021 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Врадіївка, Миколаївської області, не працюючого, з неповною середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого.
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України;

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції
з Врадіївського районного суду
Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Короткий зміст заперечень на апеляційну скаргу

В запереченнях прокурор просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, вирок суду без змін.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі; за ч. 3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін - у виді особистого зобов`язання.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта Миколаївського науково - дослідного експертно криміналістичного центру (вул. 1 Воєнна, 2а м. Миколаїв, 54003) для проведення судово - дактилоскопічної експертизи №121 від 05.02.2020 р., в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.
Крім того, ухвалою Врадіївського районного суду Миколаївської області від 20.01.2021р. задоволено клопотання прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про виправлення описки. Виправлено допущену описку у мотивувальній та резолютивній частині вироку (рядки 17-19 та 31-32 на сторінці 6) Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13.01.2021р. відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України, виключивши з тексту вироку посилання про «залишення без змін до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання»

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що вирок суду є незаконним і підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального-процесуального законодавства, що потягло порушення права обвинуваченого на захист.

Зауважує, що в судовому засіданні не були в повному обсязі з`ясовані обставини справи, а саме не було зазначено, який саме брухт металу, чи то чорного чи кольорового було викрадено у потерпілого ОСОБА_9 , вартість кожного з цих металів, в результаті чого не представляється можливим встановити вартість всього викраденого майна і розмір заподіяної злочином шкоди потерпілому ОСОБА_9 . При цьому вимога про встановлення виду і розміру шкоди у кримінальному провадженні відповідно до п.3 ч.1 ст. 91 КПК України є обов`язковою.

Вказує, що при призначені слідчим криміналістичної експертизи та і під час проведення експертизи в експертній установі системи МВС України були грубо порушені процесуальні права підозрюваного, обвинуваченого ОСОБА_6 на захист передбачені ч.3,4 ст. 42 КПК України, а тому вважає,що висновок експерта від 05.02.2009р. №120 слід визнати неналежним доказом.

Зазначає, що судові засідання 29.05.2020р., 08.12.2020р. відбувалися без участі потерпілої ОСОБА_10 , а 30.10.2020р. без участі потерпілого ОСОБА_9 та відомості про належне повідомлення потерпілих про час, дату, місце розгляду справи в суді, в ці дні відсутні.

Звертає увагу, що питання щодо звільнення обвинуваченого за станом здоров`я від проходження строкової військової служби так і не було з`ясовано та залишилось поза увагою суду.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника таким, що не ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах. Зауважує, що твердження захисника стосовно проведених судових засідань без участі потерпілих та належного їх повідомлення про дату, час, місце розгляду справи, не відповідають дійсності, що підтверджується журналом судового засідання.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 15.12.2019 р., в вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись в житловому будинку належному ОСОБА_11 , по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , зберігає грошові кошти в шафі, яка розташована в кімнаті зали, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення грошових коштів, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_11 , спить, зайшов до кімнати зали, звідки з шафи здійснив крадіжку 2000 грн.
Він же, повторно, в кінці січня 2020 р., в вечірній час, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись в тому ж, житловому будинку належному ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення грошових коштів, з корисливих мотивів, маючи ціль на незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно зайшов до кімнати залу, звідки з шафи здійснив крадіжку 450 грн..
Крім цього, 14.02.2020 р. близько 11 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на станції технічного обслуговування (далі СТО) за адресою: АДРЕСА_3 , скориставшись тим, що власник ОСОБА_9 , відсутній, через вхідні двері які були зачинені на металевий засув, проник до приміщення токарні, звідки за допомогою візка, який був також на території СТО, таємно викрав металобрухт загальною вагою 100 кг., загальна вартість якого становила 350 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_9 , збитки на вказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_12 судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаних кримінальних правопорушень.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2. ст.185, ч.3 ст. 185 КК України є вірною.

Крім того, захисник у своїй апеляційній скарзі не наводить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а лише посилається на порушення, на його думку, судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при розгляді даного кримінального провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, підставами для скасування чи зміни судового рішення є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

При цьому, конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Апеляційним судом не встановлено порушень, які наведені в апеляційній скарзі захисника та які перешкодили суду всебічно розглянути матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Зазначив, що з сумою грошових коштів викрадених у ОСОБА_11 , вагою, кількістю та вартістю металобрухту викраденого у ОСОБА_9 , що встановлено в ході досудового розслідування, згоден в повному обсязі.

Зауваження захисника про те, що судом не були в повному обсязі з`ясовані обставини справи, а саме не було зазначено, який саме брухт металу, чи чорного чи кольорового було викрадено у потерпілого ОСОБА_9 , вартість кожного з цих металів, апеляційній суд не бере до уваги, оскільки матеріали кримінального провадження містять довідку про вартість кілограму брухту металу, виданої ПФТО «Мінерал» (а.с. 84), потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що у його власності знаходиться станція технічного обслуговування розташованої по АДРЕСА_3 , 14.12.2020 року ним було виявлено крадіжку залишків токарського виробництва з металу що знаходились в приміщенні токарні. Дізнався від працівників поліції та самого обвинуваченого ОСОБА_6 про вчинення ним зазначеної крадіжки, його ж продажу Янковому, яким пізніше і було видано металобрухт. Приблизна вага метала становила 100 кг.

Натомість на підтвердження вини обвинуваченого суд вірно у вироку послався на покази потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , заву про вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_15 , заву про вчинення кримінального правопорушення гр. ОСОБА_16 , висновок експерта Миколаївського НДЕКЦ ОСОБА_17 , № 121 від 05.02.2020 р., з довідкою рахунком, згідно яких, сліди папілярних узорів пальців руки розмірами 12х7 мм., 32х15 мм., 22х16 мм., вилучених в ході огляду місця події 26.01.2020 р., залишені вказівним пальцем лівої руки ОСОБА_6 та інші докази досліджені в судовому засіданні, яким суд надав належну правову оцінку.

Твердження захисника, що при проведені криміналістичної експертизи № 121 від 05.02.2020р. були порушені права ОСОБА_6 на захист, є лише припущенням сторони захисту. Оскільки і призначення і проведення експертизи відбулося відповідно до ст. 242 КПК України.

Крім того, є надуманим зауваження захисника про те, що судові засіданні проводились без участі потерпілих, оскільки вони спростовуються журналами судових засідань, а саме 29.05.2020р. в підготовче судове засідання не з`явилися всі учасники судового провадження, у зв`язку з чим розгляд був відкладений на 02.07.2020р. (а.с.26), 30.10.2020р. в судовому засіданні був присутній потерпілий ОСОБА_9 (а.с. 114), а судове засідання 08.12.2020р фактично не відбулося, оскільки не з`явився обвинувачений.

Всі наведені у вироку докази - показання свідків, потерпілих та письмові докази є такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Покарання обвинуваченому судом першої інстанції призначено відповідно до положень ст. 65-67 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, посередньо характеризується за місцем проживання, визнав вину, частково відшкодував шкоду потерпілим. Судом з урахуванням ступені тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких та тяжких злочинів, обгрунтовано призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини 2 та частини 3 статті 185 КК України, яке відповідає ступені тяжкості вчинених ним злочинів та даних про його особу і буде сприяти виправленню обвинуваченого та запобігати вчиненню ним нових злочинів.

Суд повно та об`єктивно дослідив обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване рішення, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є безпідставними, за такого підстав для скасування вироку суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 13 січня 2021 року стосовно ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді