Номер провадження: 11-кп/813/1236/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0007556 від 26.09.2021 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 року був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюобвинуваченому ОСОБА_7 до 22.05.2021 року, з визначенням застави у розмірі 1 816 000 грн., оскільки суд прийшов до висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, встановлені в попередніх судових рішеннях, якими відносно обвинувачених був застосований та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшилися, є необхідність подальшого тримання під вартою обвинувачених, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам та належної процесуальної поведінки обвинувачених. Завершити судовий розгляд кримінального провадження неможливо до закінчення дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою з поважних причин.
Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу суду та обрати міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені, так як відсутні докази незаконного тиску на свідків, свідок ОСОБА_8 вже надала свої свідчення по справі, а також усі докази у кримінальному провадженні зібрані та зберігаються у сторони обвинувачення,

Обвинувачений не має наміру переховуватися від суду, впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та скоювати нові злочини.

Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За місцем знаходження обвинуваченого проживають неповнолітні діти.

Більше трьох років розглядаються матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в суді, обвинувачений весь цей час знаходиться під вартою.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про подовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно ч.3 ст. 392 КПК України, ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.422-1 КПК України, якою передбачений порядок перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовуються з суду першої інстанції:
-ухвала про продовження строку тримання під вартою;
-клопотання про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Апеляційний суд, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до наступного.

Так, в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за №0007556 від 26.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 увчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до положень кримінального процесуального закону, встановлення доведеності вини ОСОБА_7 або встановлення невинуватості останньогоу вчинені інкримінованого кримінального правопорушення відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, на даній стадії, при розгляді апеляційного провадження на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Оскаржуваною ухвалою суду від 24.03.2021 року був продовжний строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 22.05.2021 року, так як прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшилися, вони виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, а також доведено обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Зокрема, в ухвалі суд першої інстанції встановив, що прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, а саме, що не зменшилися заявлені прокурором ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на вагомість та тяжкість висунутого обвинувачення, а також того, що 28.02.2020 року, о 12 год., в залі Приморського районного суду м. Одеси №131 обвинуваченим ОСОБА_7 були вчинені дії, які призвели до евакуації співробітників Приморського районного суду м. Одеси, та порушили нормальний стан роботи суду.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що доцільно подовжити термін тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на даній стадії процесу, так як застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним на теперішній час ризикам є недостатнім. Суд не має можливості закінчити судовий розгляд кримінального провадження у визначений строк дії попередньої ухвали суду про подовження строку тримання під вартою з поважних причин.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що ризики, які були встановлені в попередніх судових рішеннях, якими вирішувалося питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 не зменшились та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, обумовлені суспільною необхідністю, є пропорційними та обґрунтованими щодо обмеження конституційних прав і свобод обвинуваченого, оскільки суд першої інстанції дотримався приписів ст. 331 КПК України та розглянув питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, з урахуванням положень глави 18 КПК України.

Так, враховуючи, що у ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за вчинення якого в разі доведеності під час розгляду кримінального провадження вини ОСОБА_7 , передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років позбавлення волі, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Крім того, апеляційний суд вважає не зменшився ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальностіперебуваючи на волі та будучи обізнаним про місце проживання свідків, може незаконно впливати на свідків, з метою зміни останніми показань.

Не зменшення ризиків, передбачених п.п.4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що 28.02.2020 року о 12 годині в залі Приморського районного суду м. Одеси №131 обвинуваченим ОСОБА_7 були вчинені дії, які призвели до евакуації співробітників Приморського районного суду м. Одеси, та порушили нормальний стан роботи суду.
Таким чином, на думку апеляційного суду, встановлена в ухвалі суду першої інстанції наявність зазначених ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи, при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.

При розгляді питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд врахував дані про особу обвинуваченого, у тому числі і ті обставини, які зазначені в апеляційній скарзі захисника.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що більше трьох років розглядаються матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в суді та обвинувачений весь цей час знаходиться під вартою, однак апеляційний суд вважає, що ці обставини не впливають на висновок суду про необхідність та доцільність продовження строку запобіжного заходу відповідає приписам кримінального процесуального закону, так як суд при вирішенні цього питання врахував обставини та підстави, передбачені ст. ст. 199, 331, 422-1 КПК України.

Крім того, відповідно до приписів ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В ухвалі суд першої інстанції, відповідно до положень ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, розміру заподіяної шкоди, встановив виключний випадок та визначив розмір застави, який перевищує розмір, встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, який відповідає критеріям пропорційності та здатен, у разі внесення застави, забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.
При таких обставинах, відповідно до положень ст. 422-1 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника підтвердження не знайшли, передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0007556 від 26.09.2021 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, з визначенням застави у розмірі 1 816 000 грн.,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 02.04.2021 року, о 10 годині 00 хвилин, в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3