Справа №522/2147/21
Провадження №1-кс/522/1488/21
УХВАЛА

11 лютого 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000065 від 31.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням в рамках кримінального провадження №0000065 від 31.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у якому просить накласти арешт на куртку з капюшоном, чорного кольору з білою трикутною лейбою на грудях, та прошитою вздовж нитками в спеціальному пакеті №INZ4018853, яку було вилучено 03.02.2021 старшим слідчим СВ Відділу поліції №2 ОРУ №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , добровільно видану гр. ОСОБА_5 .

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 31.01.2021 р. у ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0000065 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Так, 31.01.2021 о 05:37 годині ОСОБА_6 знаходився за адресою: м. Одеса, вул. Старосінна площа, кут Вознесенського провулку, де помітив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка через погодні умови впала та опинилась на землі. В цей час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а предметом свого злочинного посягання він визначив мобільний телефон, який тримала в руках ОСОБА_7 .
Для безперешкодної реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, розуміючи при цьому, що він має фізичну перевагу, ОСОБА_9 вирішив під приводом надання допомоги потерпілій, підійти до неї та після чого шляхом ривка, вирвати з її руки мобільний телефон, а саме «iPhone 11» в корпусі пурпурного кольору, ІМEI: НОМЕР_1 , вартістю 27000,00 гривень, щоб остання не змогла чинити будь-який опір.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи, які саме дії йому необхідно виконати, для безперешкодного заволодіння чужим майно, ОСОБА_6 , діючи відкрито, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 та під приводом допомоги, взяв її за руку, щоб підняти, але не надавши їй можливості встати, зненацька для неї, відштовхнув її назад, в область обличчя, вільною своєю рукою, у зв`язку з чим потерпіла впала, знову опинившись на землі.
Після чого ОСОБА_6 шляхом ривку вирвав з руки потерпілої її мобільний телефон марки «iPhone 11» в корпусі пурпурного кольору, ІМEI: НОМЕР_1 , вартістю 27000,00 гривень, та швидко направився в протилежну від неї сторону.
Разом з викраденим майном, не бажаючи бути викритим, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням, потерпілій ОСОБА_7 , спричинено матеріальний збиток на загальну суму 27000,00 гривень.
04.02.2021 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.
У зв`язку з вищевикладеним, виникла необхідність накласти арешт, заборонивши використовувати, розпоряджатися курткою з капюшоном, чорного кольору з білою трикутною лейбою на грудях, та прошитою вздовж, в якій на час скоєння кримінального правопорушення знаходився ОСОБА_9 , та яку 09.02.2021 року постановою слідчого визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

Слідчий надав до суду заяву, в якій просив розглянути зазначене клопотання за його відсутності.

Представник власника майна до суду не викликався згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення вищевказаного клопотання.
Клопотання слідчого про поновлення пропущеного строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України, на звернення до слідчого судді із даним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню на підставі ч.1 ст.117 КПК України, оскільки як вбачається, такий строк пропущений слідчим з поважних причин, враховуючи складність кримінального провадження та значний обсяг слідчо-процесуальних дій, які виконувалися одночасно.
Керуючись ст.ст. 170-173, України,

УХВАЛИВ:

Поновити слідчому СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 строк на звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна на підставі ч.1 ст.117 КПК України.

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУ №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000065 від 31.01.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на куртку з капюшоном, чорного кольору з білою трикутною лейбою на грудях, та прошитою вздовж нитками в спеціальному пакеті №INZ4018853, яку було вилучено 03.02.2021 старшим слідчим СВ Відділу поліції №2 ОРУ №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , добровільно видану гр. ОСОБА_5 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1