Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/1914/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2021 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню №0003311, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

16 лютого 2021 року слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років та яке, в силу положень статті 12 КК України, є тяжким злочином, а також на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із викладених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник заперечили щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на можливість застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, у вигляді нічного домашнього арешту. Крім того, просили врахувати, що підозрюваний добровільно заявив про вчинене кримінальне правопорушення органу поліції та видав викрадене ним майно, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, а також те, що на утриманні підозрюваного перебувають двоє неповнолітніх дітей.
Заслухавши доводи та обґрунтування сторони обвинувачення, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0003311, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Київська місцева прокуратура №7.
В ході досудового розслідування встановлено, що 03 грудня 2021 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у будинку АДРЕСА_2 , де на сьомому поверсі у загальному коридорі побачив двері до квартири АДРЕСА_3 , через які б він міг проникнути всередину квартири, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, вчинене повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 , після чого шляхом підбору ключа відчинив замок та зайшов до середини квартири, звідки із кімнати, повторно, таємно викрав грошові кошти в сумі 1000 грн., мобільний телефон марки «Айфон 5», зеленого кольору, вартістю 2500 грн., мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі 9» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , синього кольору, вартістю 4500 грн., золоте кільце 585 проби, вагою близько 1,5 гр., вартістю 1500 грн., ноутбук марки «НР», сірого кольору, вартістю 7000 грн., планшет марки «Ноdzа МТ 116 НZ », золотого кольору, вартістю 2700 грн.
Після цього ОСОБА_4 , заволодівши майном потерпілої ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій на загальну суму 19200 грн.
Крім того, 12 лютого 2021 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у будинку АДРЕСА_4 , де, діючи таким же чином, проник всередину квартири АДРЕСА_5 , звідки із кімнати викрав грошові кошти в сумі 300 доларів США купюрами по 100 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти НБУ станом на 03 лютого 2021 становить 8348 грн., грошові кошти в сумі 500 грн. однією купюрою, портативну блютуз колонку червоного кольору марки «JВL» із зарядним пристроєм марки «Samsung», вартістю 300 грн., шуруповерт марки «Меtаbо» у комплекті із акумуляторами та зарядним пристроєм, вартістю 1300 грн., мобільний телефон марки «Вlаскview», модель S8, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , вартістю 1500 грн., посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «БМВ Е46» д.н.з. НОМЕР_5 .
Після цього ОСОБА_4 , заволодівши майном потерпілого ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 11849 грн.
16 лютого 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Про обґрунтованість вказаної підозри свідчать докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були безпосередньо досліджені слідчим суддею, зокрема:
письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 16 лютого 2021 року;
протокол прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 13 лютого 2021 року;
протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ;
протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;
протокол огляду місця події від 13 лютого 2021 року;
постанова по визнання предметів речовими доказами від 13 лютого 2021 року;
протокол огляду предмету, а саме диску CD-R із відеозаписом з камери відеоспостереження від 15 лютого 2021 року;
протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 03 грудня 2020 року;
протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 ;
протокол допиту свідка ОСОБА_13 .
Таким чином, у судовому засіданні слідчий суддя переконався у тому, що у сторони обвинувачення є вагомі докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя також виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»), відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
Разом із цим, з`ясовуючи наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, що відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду у постанові № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту мають додержувати вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, відповідно до яких кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом третім вказаної Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан.
Згідно із ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною третьою статті176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Як встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Київ, має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає спільно із дружиною та двома неповнолітніми дітьми, що свідчить про наявність у нього стійких соціальних зв`язків.
При цьому слідчим суддею також враховується поведінка підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, який у судовому засіданні заявив про своє щире каяття у вчиненому, а також відсутність у нього наміру ухилятися від органів слідства та суду.
Водночас слідчим суддею приймаються до уваги доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_4 є раніше неодноразово судимим, а також щодо його поведінки під час розгляду інших кримінальних проваджень по його обвинуваченню.
Разом із цим, вказана обставина не дає достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду під час досудового розслідування даного кримінального провадження.
Зокрема, із пояснень сторін обвинувачення та захисту у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено обставин, які б беззаперечно вказували на те, що підозрюваний будь яким чином ухилявся від явки до органу досудового розслідування в межах даного кримінального провадження або вчиняв будь які інші дії, які б вказували на наявність ризику переховування його від органів досудового розслідування та суду.
Крім того, слідчий суддя враховує поведінку підозрюваного після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зокрема, те, що він добровільно заявив про скоєне в орган поліції, а також добровільно видав викрадене ним майно.
Водночас, зважаючи на особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше був неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, а також приймаючи до уваги тяжкість злочину, який йому інкримінується, спосіб та механізм вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Згідно із ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, врахувавши зазначені вище обставини, визначені статтею 178 КПК України, а також приймаючи до уваги те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, про застосування якого подано клопотання прокурором, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню №0003311, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 грудня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, чи суду у визначений час;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали та обов`язків визначити в два місяця, а саме до 16 квітня 2021 року.
Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1