Справа № 159/463/21
Провадження № 1-кп/159/233/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001507 від 23.12.2020року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІІ-ї групи, в силу вимог ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_5 21 грудня 2020 року, близько 21 год. 00 хв., перебуваючи в с. Рокитниця Ковельського району Волинської області, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, переліз через паркан, тим самим проник на територію подвір`я, що по АДРЕСА_2 , а в подальшому, шляхом відкриття засувки дверей, проник до підсобного приміщення, яке знаходиться на вказаному подвір`ї, звідки таємно викрав бувшу у використанні бензопилу марки "STIHL" моделі "MS 250", вартість якої становить 4966,67 грн., що належить ОСОБА_4 , чим спричинив останній майнових збитків на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав частково. Суду показав, що робив в потерпілої ремонт будинку, в зв`язку з чим мав доступ до всіх її приміщень та знав, де зберігається бензопила. 21.12.2020 року він прийшов до потерпілої та попросив грошей за виконану роботу, однак остання йому відмовила. В подальшому, в вечірню пору доби, перелізши через паркан, зайшов в господарське приміщення потерпілої, яке було замкнене на засувку, та взяв там бензопилу потерпілої. На наступний день в м. Ковелі біля Брестського ринку реалізував цю бензопилу за 1700 грн., кошти витратив на власні потреби. Вказував на те, що викрадаючи бензопилу розумів, що це не його річ, однак, якби потерпіла розрахувалась з ним за виконану роботу, то цього б не сталось. Вважає себе винним у вчиненому, але поштовхом до таких дій стали саме дії потерпілої. В судових дебатах розкаювався у вчиненому, просив пробачення в потерпілої та просив суворо його не карати.

Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь повністю доводиться зібраними та дослідженими в ході судового розгляду справи доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що в той день, точної дати не пам`ятає, близько 16-ї години, до неї прийшов ОСОБА_5 , який ремонтував їй будинок та попросив грошей. В цей час вона перебувала в господарському приміщенні, в якому знаходилась бензопила. Після їх розмови ОСОБА_5 залишив приміщення. На наступний день вона виявила зникнення бензопили та викликала працівників поліції. Підтвердила, що господарське приміщення закривалось на засув. Дозволу ОСОБА_5 взяти бензопилу вона не давала.

Крім цього, винуватість обвинуваченого у вчиненому об`єктивно підтверджується дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами (документами), зокрема:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.12.2020 року, згідно якого в цей день було прийнято усну заяву від ОСОБА_4 про викрадення з господарського приміщення належної їй бензопили;

-протоколом огляду місця події від 22.12.2020 року, в ході якого було оглянуто господарське приміщення в АДРЕСА_2 , зафіксовано загальну обстановку на місці події та відсутність бензопили в тому місці, де, слів потерпілої, вона зберігалась;

-протоколом добровільної видачі та огляду речей від 30.12.2020 року, згідно якого свідок ОСОБА_6 добровільно видав для долучення до кримінального провадження бензопилу марки "STIHL" моделі "MS 250";

-постановою про приєднання до матеріалів кримінального провадження предметів, що мають силу речового доказу від 30.12.2020 року, згідно якої бензопилу марки "STIHL" моделі "MS 250" визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2021 року, згідно якого свідок ОСОБА_6 впізнав особу на фотознімку під № 1, яка візуально схожа на обвинуваченого, як особу, яка 22.12.2020 року приходила до сервісного центру та здала бензопилу марки "STIHL" моделі "MS 250";

-висновком експерта від 13.01.2021 року, згідно якого ринкова вартість бувшої у користуванні бензопили марки "STIHL" моделі "MS 250", станом на 22.12.2020 року, могла складати 4966,67 грн.

Суд визнає здобуті по даній справі докази допустимими, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд прийшов до переконливого висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому діянь доведена повністю.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що до вчинення таких протиправних дій його спонукала неправомірна поведінка потерпілої, оскільки такі його доводи жодним чином не виправдовують його, а будь-яка неправомірна поведінка потерпілої, якщо така й була, не давала обвинуваченому права таємно, без дозволу потерпілої викрадати її майно, в тому числі в рахунок оплати за виконану роботу.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 3 ст. 185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_5 вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Суд враховує також те, що обвинувачений в цілому позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Крім цього, суд враховує відсутність у потерпілої будь-яких претензій до обвинуваченого та її позицію щодо несуворої міри покарання.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, зважаючи на наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого та з врахуванням думки потерпілої та прокурора, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 653,80 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягає стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Речові докази:

- бензопилу марки "STIHL" моделі "MS 250", що передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 - залишити у володінні останньої.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1