СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/101/21
пр. № 1-кп/759/628/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004375 від 24.11.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олександрівка Жашківського району Черкаської області, гр-на України, освіта вища, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей 2008 та 2019 року народження, не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого в с. Олександрівка Жашківського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 захисник ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 24.11.2020 приблизно о 20 годині 20 хвилин, перебуваючи на сходовій клітині, другого поверху, житлового будинку АДРЕСА_2 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, відкрито викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, ОСОБА_3 24.11.2020, приблизно о 20 годині 20 хвилин, прибувши до будинку АДРЕСА_2 , та піднявшись на другий поверх, другого під`їзду, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , який знаходився на сходовій клітині вищевказаного будинку.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, що належить потерпілому ОСОБА_6 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , підійшовши до ОСОБА_6 , наніс удар ногою в область черевної порожнини, від якого ОСОБА_6 впав на підлогу, після чого ОСОБА_3 знову наніс удар ногою в область голови, а саме: лівого ока.
Продовжуючи далі свої злочинні, дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_3 з правої руки потерпілого ОСОБА_6 , вирвав мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору в гумовому футлярі, з абонентським номерои НОМЕР_1 , IMEI гумовому 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , загальною вартістю 10000 гривень, заподіявши тим самим йому майнову шкоду.
Після чого ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину, не заперечив фактичних обставин справи, що він 24.11.2020, приблизно о 20 годині 20 хвилин, прибувши до будинку АДРЕСА_2 , та піднявшись на другий поверх, другого під`їзду, помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , який знаходився на сходовій клітині вищевказаного будинку.
Підійшовши до ОСОБА_6 , наніс удар ногою в область черевної порожнини, від якого ОСОБА_6 впав на підлогу, після чого він знову наніс удар ногою в область голови, а саме: лівого ока, після чого з правої руки потерпілого ОСОБА_6 , вирвав мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору в абонентським номером футлярі.Після чого він, з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. У вчиненому розкаюється.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
При таких обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч.2 ст. 186 КК України повністю доведена, а тому його злочинні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він застосовуючи насильство яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого відкрито викрав чуже майно ( грабіж).
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння слідству,
Обставин, що обтяжує йому покарання ОСОБА_3 не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином, проте враховує і дані про особу винного, який раніше не судимий, є учасником бойових дій, тривалий час хворіє, має на утриманні двоє малолітніх дітей, його ставлення до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; те, що він офіційно не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, має місце реєстрації та проживання.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах, установлених у санкції ч. 2 ст.186 КК України, а саме у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України та покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст. 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 369-371, 373- 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання за даною статтею у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі: 1. Мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору в гумовому футлярі, 3 абонентським номером IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який було вилучено у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який належить ОСОБА_6 та 2. Мобільний телефон марки HUAWEI чорного кольору в гумовому футлярі, абонентським номером IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який було вилучено у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який належить ОСОБА_6 , які передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити на зберіганні потерпілого ОСОБА_6 ,
Апеляція на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Святошинський районний суд м. Києва.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1