Номер провадження: 11-сс/813/519/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

22.03.2021 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003102, внесеному до ЄРДР 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль «Mercedes Benz G 55 AMG», реєстраційний номер НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0003102, внесеному до ЄРДР 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу в частині накладення арешту на автомобіль «Mercedes Benz G 55 AMG», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Перевіривши зміст апеляційної скарги та вивчивши ухвалу слідчого судді, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргоюпредставника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування в апеляційному порядку може бути оскаржено ухвалу слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
За правилами частини другої цієї статті, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
З системного аналізу вищенаведених норм у їх сукупності слідує, що законодавцем визначено декілька можливих способів звернення зацікавлених осіб щодо скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді, а саме: шляхом звернення з клопотанням про скасування такого арешту до слідчого судді та/або шляхом оскарження ухвали слідчого судді в апеляційному порядку на стадії досудового розслідування; шляхом звернення з відповідним клопотанням до суду на стадії судового розгляду та оскарження постановленої за результатами розгляду такого клопотання ухвали одночасно з оскарженням судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України.
Отже, можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна (відмову у ньому) шляхом подання апеляційної скарги на зазначене рішення передбачена виключно на стадії досудового розслідування.
У постанові колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 760/21807/18 (провадження № 51-8662км18) Верховний Суд зазначив, що ухвала слідчого судді, яка входить до переліку, наведеного у ч. 1 ст. 309 КПК, може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування. При цьому, з часовими межами досудового розслідування законодавець пов`язує ініціювання апеляційного провадження шляхом подачі апеляційної скарги, а не безпосередньо апеляційний розгляд.
Тобто, якщо апеляційну скаргу подано особою до завершення досудового розслідування, вона має бути розглянута судом апеляційної інстанції навіть якщо обвинувальний акт вже направлено до суду. Однак, ініціювання апеляційного перегляду такої ухвали після завершення стадії досудового розслідування унеможливлює здійснення такого перегляду.
З матеріалів провадження вбачається, що на даному етапі кримінальне провадження №0003102, внесене до ЄРДР 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України закінчено та 29.01.2020 року до Суворовського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт. Окрім цього з даних Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що 03.02.2021 року Суворовським районним судом постановлено ухвалу про призначення судового розгляду даного кримінального провадження.

Таким чином, станом на 19.03.2021 року, тобто на момент ініціювання представником власника майна ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 , апеляційного перегляду ухвали слідчого судді від 11.12.2020 року досудове розслідування кримінального провадження №0003102, внесене до ЄРДР 08.12.2020 року закінчено.
Отже, апеляційна скарга подана представником на судове рішення (ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно), на даній стадії кримінального провадження (тобто поза межами досудового розслідування) не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на положення ч. 1 ст. 174 КПК України, відповідно до якого інший власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч. 1 ст. 5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 307 та 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 08.12.2020 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003102, внесеному до ЄРДР 08.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Роз`яснити представнику власника майна ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 право на звернення з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково до суду першої інстанції, який здійснює судовий розгляд кримінального провадження в рамках якого накладено арешт.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2