Справа № 690/19/19
Провадження № 1кп/690/6/21
У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу
15 квітня 2021 року м. Ватутіне
Ватутінський міський суд Черкаської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
під час відкритого судового засідання кримінальних проваджень, об`єднаних в одне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст. 395, ч.2 ст.186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

в с т а н о в и в:
в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому вказав, що підстав для зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на даний час не має, ризики, які були встановлені судом, не зменшились та продовжують існувати, а тому слід продовжити обвинуваченим вказаний запобіжний захід на строк 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник просять в задоволенні клопотання відмовити та просять застосувати до ОСОБА_3 більш м`яку міру запобіжного заходу, а саме особисте зобов`язання, оскільки раніше обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає тим ризикам, на які вказує прокурор. Обвинувачення відносно нього є необґрунтованим та на даний час нічим не підтверджується. Тому ОСОБА_3 не зрозуміло чому до нього на даний час застосований найсуворіший запобіжний захід. Обвинувачений ОСОБА_3 подав до суду відповідне письмове клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просять в задоволенні клопотання відмовити та застосувати до ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки раніше обраний відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не відповідає тим ризикам, на які вказує прокурор.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується; вік та стан їх здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.

Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Хайредінов проти України» вказано, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобігти спробам перешкоджати розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює прокурор, якщо справа перебуває у провадженні суду.

Згідно з чинним законодавства України запобіжні заходи застосовуються з метою запобігти спробам ухилитися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень та лише за наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений буде намагатися вчинити такі дії. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу також враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає до задоволення.

Як вбачається з клопотання, позиція прокурора зводиться до того, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не змінилися, однак прокурор не довів ризиків того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебуваючи на волі будуть мати вплив на потерпілих, свідків та іншим шляхом перешкоджати встановленню істини по справі.

При прийняті такого рішення, суд враховує тяжкість обвинувачення та ймовірність переховування від суду, оскільки санкції передбачають позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 110, 176, 177, 178, 179, 181, 193, 194, 196, 331, 369, 372, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Звенигородка, Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Ватутіне, Черкаської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки:
1) Прибувати за кожною вимогою до суду;
2) Не відлучатися за межі населеного пункту, в якому вони проживають, без дозволу суду, залежно від стадії кримінального провадження;
3) Повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/чи роботи;
4) Не спілкуватися з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.
Порушення обвинуваченими умов особистого зобов`язання у виді невиконання покладених на них обов`язків має наслідком застосування більш жорсткого запобіжного заходу та накладення грошового стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановити строк дії ухвали два місяці, тобто до 15 червня 2021 року.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.
Копію ухвали суду надіслати до Черкаського слідчого ізолятору УДПтС України в Черкаській області, а також невідкладно вручити прокурору та обвинуваченим.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 20 квітня 2021 року о 16 год. 00 хв..

Головуючий ОСОБА_1