Справа №478/234/21 пров. №1-в/478/69/2021
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
03 березня 2021 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Себине Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого:
1) 11.09.2007 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, з застосуванням ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк тривалістю 2 роки;
2) 29.01.2009 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71, ст.103 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, 29.11.2010 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 1 рік 11 місяців і 21 день;
3) 06.11.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за п.п.4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 13 років, початок строку: 27.01.2012 року, кінець строку: 30.01.2024 року,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі,
16 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням в якомупросив умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання уточнив, пояснив,що за час відбування покарання в Казанківській ВК №93 характеризується добре, кається у скоєному злочині, дотримується сумлінної поведінки, добросовісно відноситься до праці,за що має ряд заохочень, мав стягнення, які у встановленому порядку погашено та знято. Вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення.
На думку прокурора клопотання засудженогоОСОБА_5 є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Як передбачено ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
В силу приписів п.3 ч.4 ст.82 КК України, заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до роз`яснень п.п.2, 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Розглядаючи клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, суд зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про те, засуджений став на шлях виправлення має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування такої пільги.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання, участь у виховних заходах, які проводяться в колонії, засвідчили успішність процесу виправлення.
Як вбачається з матеріалів особової справи, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.11.2012 року ОСОБА_5 засуджений за п.п.4, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 13 років.
Відповідно до ст.12 КК України вказані злочини за своєю правовою кваліфікацією відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10.07.2017 року зараховано засудженомуОСОБА_5 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.01.2012 року по 24.01.2013 року за правилами, визначеними абзацом першим ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року), з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» з 26.11.2019 року.
Станом на 03.03.2021 року відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання складає 10 років 23 дні (з урахуванням заліку, на підставі ч.5 ст.72 КК України, з 27.01.2012 року по 24.01.2013 року 11 місяців 28 днів), не відбутий строк покарання складає 2 роки 11 місяців і 5 днів.
Згідно довідки ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 23.02.2021 року та особової справи засуджений ОСОБА_5 має 9 заохочень: подяка (06.03.2014 року) (арк.особ.спр.137, том №1); зняття раніше накладеного стягнення (29.09.2014 року) (арк.особ.спр.163, том №1); подяка (02.10.2014 року) (арк.особ.спр.164, том №1); подяка (04.04.2016 року) (арк.особ.спр.243, том №1); подяка (02.04.2018 року) (арк.особ.спр.33, том №2);подяка (11.07.2018 року) (арк.особ.спр.35, том №2); подяка (02.01.2019 року) (арк.особ.спр.40, том №2); подяка (03.04.2019 року) (арк.особ.спр.44, том №2); зняття раніше накладеного стягнення від 13.04.2020 року (16.07.2020 року) (арк.особ.спр.159, том №2).
З зазначеної вище довідки та особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 мав 11 стягнень: 3 доби ДІЗО (02.07.2013 року) (арк.особ.спр.116, том №1); 10 діб ДІЗО (24.04.2014 року) (арк.особ.спр.138, том №1); сувора догана (31.07.2014 року) (арк.особ.спр.167, том №1); сувора догана (24.10.2014 року) (арк.особ.спр.156, том №1); сувора догана (24.10.2014 року); догана (28.04.2015 року) (арк.особ.спр.174, том №1); 5 діб ДІЗО (16.06.2015 року) (арк.особ.спр.182, том №1); догана (21.07.2016 року); 12 діб ДІЗО (01.12.2017 року) (арк.особ.спр.22, том №2); сувора догана (20.11.2019 року) (арк.особ.спр.110, том №2); догана (13.04.2020 року) (арк.особ.спр.155, том №2), які погашено та знято у встановленому законом порядку.
Відповідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 23.02.2021 року, засуджений ОСОБА_5 перебуваючи у СІЗО допускав порушення встановленого режиму утримання, за що мав стягнення, заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Перебуваючи у Снігурівській ВК №5 допускав порушення встановленого режиму утримання, за що мав стягнення, до праці залучався, за що має заохочення. Перебуваючи з 19.11.2019 року у Казанківській ВК №93 допускав порушення встановленого режиму утримання, за що мав стягнення, до праці залучався, за що має заохочення. Перебуваючи у Дар`ївській ВК №10 не допускав порушення встановленого режиму утримання, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався по незалежним від нього обставинам. Перебуваючи з 23.10.2020 року у ДУ «Казанківська ВК №93», по прибуттю з Дар`ївської ВК №10, після проходження лікування, був розподілений до відділення №8 та працевлаштований каменотесом з ручної обробки граніту до промислової зони установи виконання покарань. Не завжди приділяє увагу до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, не здійснює за ними належного догляду. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, але достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Встановлений режим утримання не порушує стягнень та заохочень не має. У скоєному злочині розкаюється частково, визначену судом міру покарання вважає занадто суворою. У відносинах з представниками адміністрації колонії не завжди ввічливий, проте виконує їх законні вимоги тільки під контролем. Загальноосвітній рівень не підвищує. На заходи виховного впливу реагує посередньо, не робить для себе правильні висновки. Участі у програмах диференційованого виховного впливу не приймає. У колективі засуджених скритний, брехливий, дружні стосунки підтримує із особами різної спрямованості. За характером: спокійний, врівноважений, не конфліктний та не цілеспрямований. Рівень розвитку інтелекту відповідає отриманій освіті. Зв`язки з родичами підтримує шляхом листування, отриманням посилок.
Як видно з матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 у 2010 році, був звільнений умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив і продовжував вчиняти умисні злочини.
Крім того, як вбачається із довідки (арк.особ.спр.175, том №2) засуджений ОСОБА_5 участі у програмах диференційованого виховного впливу станом на 11.01.2021 року не приймає.
Отже, ОСОБА_5 засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів, за період відбування покарання мав 9 заохочень, разом із тим, 11 разів допустив порушення режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення за які погашено та знято у встановленому порядку, що, з урахуванням положень ст.6 КВК України не може свідчити про готовність ОСОБА_5 до самокерованої правослухняної поведінки.
На підставі викладеного вбачається, що нестабільна поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання, натомість, в поведінці засудженого ОСОБА_5 позитивні зрушення відбуваються протягом нетривалого проміжку часу, з урахуванням загального строку відбування покарання.
Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_5 фактично своєю поведінкою не довів того, що став на шлях виправлення, а тому відносно нього не можуть бути застосовані положення ст.82 КК України.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
П о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1