Справа № 953/1082/21
н/п 1-кс/953/730/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 23.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Дане клопотання обґрунтоване тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.01.2021 за №0000098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Прокурор зазначає, що 22.01.2021 о 17.10 в районі 4 км + 117 м автошляху Чугуїв-В.Бурлук в с. Кочеток Чугуївського району Харківської області сталося зіткнення автомобіля «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та мотоцикла «КМЗ Днепр 11», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , які рухалися в попутному напрямку. Внаслідок ДТП пасажир мотоцикла «КМЗ Днепр 11», р.н. НОМЕР_2 , від отриманих тілесних ушкоджень померла у Чугуївської ЦРЛ та водій ОСОБА_6 , з діагнозом - ЗЧМТ, забійна рвана рана лобної ділянки був доставлений до Чугуївської ЦРЛ.
У зв`язку з чим, 22.01.2021 в ході огляду, автомобіль «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107-а.
Власником автомобіля «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , мешкає: АДРЕСА_1 .
Автомобіль «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження.
Прокурор вважає, що автомобіль «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, прокурор зазначає, що з метою недопущення втрати у результаті вищезазначених дій слідової інформації, яка залишилась на автомобілі, є необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучений транспортний засіб, з метою проведення відповідних судових експертиз, що дасть можливість виконати вимоги ст. 2 КПК України.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься рапорт ст.слідчого СУ ГУНП в Харківській області, в якому зазначено, що ОСОБА_4 повідомлений про розгляд клопотання про арешт майна. Останній повідомив, що в судове засідання не з`явиться.
Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановив наступне.
Згідно з положенням ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт майна було направлено до Київського районного суду м.Харкова 25.01.2021, тобто в передбачений ч.5 ст.171 КПК України строк. Тому слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання по суті.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
-наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).
Щодо правової підстави арешту майна слідчий суддя зазначає наступне.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
-збереження речових доказів;
-спеціальної конфіскації;
-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Як вбачається із витягу з ЄРДР по кримінальному провадженню, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.01.2021 за №0000098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в рамках якого подається клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Відповідно даних, що містяться в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.01.2021 вбачається, що в ході огляду автомобіля «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , він був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107-а.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .
Автомобіль «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Даних щодо визначення вказаного вилученого майна речовим доказом на час розгляду клопотання немає, однак слідчим суддею встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що транспортний засіб, вилучений під час його зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 23.01.2021 за №0000098, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Тому слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено, оскільки вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
Слідчий суддя вважає, що передача вилученого майна на час розгляду даного клопотання на відповідальне зберігання власнику з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково( ч.1 ст. 174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст. 174 КПК України).
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 23.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 22.01.2021 майно, а саме автомобіль «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Зберігання автомобіля «МITSUBISHI-PAJERO WAGON», р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, здійснювати на території на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107-А.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1