КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/3246/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Суддя - доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 року.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи за скаргою, приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів контрольного провадження, у судовому засіданні 31.05.2021 року прокурором було заявлено клопотання про зупинення судового провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку з тяжкою хворобою обвинуваченого, до видужання обвинуваченого ОСОБА_3 .
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.
Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Згідно з ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:
1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;
2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного впливу;
3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Разом із цим, ч. 2 ст. 392 КПК України регламентує, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Статтею 335 КПК України, якою передбачено зупинення судового провадження і яка в даному випадку є спеціальною нормою, також не передбачено право оскарження ухвали суду про зупинення судового провадження.
При цьому посилання суду першої інстанції в резолютивній частині ухвали про зворотнє, не ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 року,слід відмовити, оскільки в даному випадку апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 31.05.2021 року.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_2