Справа № 183/712/20
№ 1-кп/183/532/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з Северодонецьким міським судом Луганської області та Пологівським районним судом Запорізької області кримінальне провадження № 0001880 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка Пологівського району Запорізької області, неодруженого, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

В липні 2017 року наказом (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду оператора навідника БМП.
Згідно ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статуту внутрішньої служби ЗС України) старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, берегти державне майно, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Однак, 21 жовтня 2019 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, старший солдат ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався зі швидкістю приблизно о 80 км/год. по вул. Чапаева в с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області, зі сторони смт. Черкаське в напрямку вул. Дзержинського в с. Орлівщина, де в цей час навпроти будинку №2 по вул. Чапаева в с. ОрлівщинаНовомосковського району Дніпропетровської області, діючи необережно, не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не діючи таким чином, щоб не піддавати загрози життю та здоров`я громадян, з урахуванням дорожньої обстановки не вибравши безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, на заокругленій частині автодороги не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив лобове зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21011» реєстраційний номер « НОМЕР_3 » за кермом якого перебував ОСОБА_5 , що рухався у зустрічному напрямку.
Своїми діями, водій ОСОБА_4 , порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля марки «ВАЗ 21011» реєстраційний номер « НОМЕР_3 » ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у виді закритого крайового перелому медіального краю лівого наколінника, відносяться до середнього ступеню тяжкості, оскільки зростання кісткових відломків у місці перелому, відбувається у термін понад 21-н день.
Таким чином, дії ОСОБА_4 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також додав, що 21 жовтня 2019 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, керуючи своїм автомобілем «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з іншим транспортним засобом. Цивільний позов визнає в повному обсязі. У скоєному щиро кається.
Потерпілий в судовому засіданні обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорював, цивільний позов підтримав в повному обсязі.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, доведена в повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 286 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.
За загальними правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. (ч.2 ст. 4 КК України).
Санкцією ч 1. ст. 286 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення, було передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
16.03.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» (далі - Закон № 1231-IX), яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Кримінального кодексу України (далі - КК), а також законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».

Зокрема, пунктом 12 вищевказаного Закону № 1231-IX внесено зміни до КК України, відповідно до яких Кодекс доповнюється статтею 286-1 такого змісту:

Стаття 286-1. Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння , частина перша якої передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, караються позбавленням волі на строк до трьох років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від трьох до п`яти років.

Однак, відповідно до ч.2 ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Відтак, враховуючи, що санкцією ч 1. ст. 286-1 КК України, в редакції закону № 1231-ІХ посилена відповідальність обвинуваченого, порівняно з редакцією що діяла до 16 березня 2021 року, то застосуванню в даному випадку підлягає санкція ч.1 ст. 286 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того суд бере до уваги думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого
Однак, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.
Разом з тим, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого, який вчинив злочин, який не є тяжким, раніше не судимий, свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває.
Тому, з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, а також за наявності обтяжуючої покарання обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_4 покарання на рівні мінімальної межі санкції статті у виді штрафу чи виправних робіт, а також арешту, однак про наявність можливості призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі строком на два роки та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі з випробуванням, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи заявлений ОСОБА_5 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.
Суд вважає встановленим, що потерпілому протиправними діями обвинуваченого спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час ДТП; моральних переживаннях потерпілого в зв`язку зі спричиненими тілесних ушкоджень, які потребували тривалого часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням.
Враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок отримання травм, їх тривалість, характер немайнових втрат, зокрема, порушення нормальних життєвих зв`язків, а також враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнав позовні вимоги в повному обсязі, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд важає за можливе цивільний позов задовольнити в повному обсязі.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 1256,08 (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи механізму та обставин ДТП № 19/104-9/2/55 від 09.01.2020 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання два роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 гривен 00 копійок.
Речові докази:
- автомобіль марки «ВАЗ 2108», реєстраційний номер НОМЕР_4 - залишити за належністю обвинуваченому ОСОБА_4 .
- автомобіль марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_3 - повернути за належністю ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1256 гривень 08 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1