Провадження № 1-кп/484/140/21
Справа № 484/1065/19
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу
31.03.2021р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Первомайську клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу та обвиуначеного про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003238 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.1 ст.263 КК України.
Під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Підтримуючи своє клопотання прокурор зазначив, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини та обвинувачення у вчинення таких злочинів є обґрунтованою, він не працює та не має стабільного заробітку, постійного місця проживання та соціальних зв`язків в м.Первомайську та Первомайському районі не має, що дає підстави вважати, що обвинувачений з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному правопорушенні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи, що клопотання прокурора невмотивоване. Також він надав клопотання про зміну запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, мотивуючи тим, що ризики, вказані прокурора, не підтверджені конкретними доказами: так не надані докази на підтвердження тиску на свідків та потерпілих, при цьому він та вказані особи проживають у різних районах. Крім того, потерпілі були допитані судом під час попередніх засідань. Слідством не була з`ясована адреса його постійного проживання, хоча він постійно проживав разом зі своєю співмешканкою та спільною дитиною у смт. Врадіївка. Також він має місце реєстрації: с.Демківка Тростянецького району Вінницької області, де проживає його мати та сестра. Підозра не є обґрунтованою. Прокурором не доведено, що інший більш м`який запобіжний захід неможливо застосувати. Лише тяжкість вчиненого злочину не може бути підставою для тримання під вартою.
Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та задовольнити клопотання обвинуваченого, змінивши йому запобіжний захід на інший, не пов`язаний із позбавленням волі. Вказуючи, що клопотання прокурора не є обґрунтованим, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, він хворий на епілепсію та йому необхідно отримувати лікування, однак в умовах тримання під вартою він не може отримувати належне лікування.
Вислухавши учасників процесу, суд дійшов такого висновку.
Суд під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу під час розгляду справи питання щодо обґрунтованості обвинувачення не вирішує, отже доводи прокурора в цій частині судом не приймаються.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім передбачених ст.. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (справа "Харченко проти України") питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні у грудні 2018р. декількох тяжких злочинів, тобто лише через п`ять місяців після звільнення з місць позбавлення волі, де він відбував покарання за вчинення тяжких злочинів, є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів. Вказане свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення злочинів. Крім того, він постійної роботи не має, неодружений, дітей не має, оскільки доказів того, що він є батьком ОСОБА_6 , суду не надані, отже у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та стабільний заробіток. Суду не надані докази того, що за місцем його реєстрації проживають його мати. Як пояснив обвинувачений, за адресою: АДРЕСА_1 він проживав разом із співмешканкою, отже за вказаною адресою він проживав після звільнення його з місць позбавлення волі в період з липня 2018р. до його затримання 10.01.2019р., тобто майже 5 місяців. Докази того, що обвинувачений має право на проживання за вказаною адресою, суду не надані. Жодних доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає утриманню під вартою, або він не може отримувати належне лікування в умовах утримання в СІЗО, суду не надано. Потерпілі у вказаному кримінальному провадженні судом допитані не були.
Також, слід зазначити, що ризик це не визначена подія, та по суті представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії.
Отже, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним той факт, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та продовжують існувати.
Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, суд вважає, що зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Отже клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню з визначенням розміру застави відповідно до ст. 183 КПК України. Тому в задоволенні клопотання обвинуваченого слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 369-372 КПК України суд
ПОСТАНОВИВ:
в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів терміном до 29.05.2021року включно.
Визначити розмір застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого, після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду, протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з місця реєстрації без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;
- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.
Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Суддя ОСОБА_1