Справа № 214/1689/19
1-в/214/181/21
У Х В А Л А
Іменем України

04 серпня 2021 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого інспектора Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне, громадянки України, з спеціально-середньою освітою, не заміжньої, не працюючою, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, останній раз:
- 17 жовтня 2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2021 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання старшого інспектора Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , в якому він просить суд скасувати звільнення від покарання з випробуванням та направити засуджену ОСОБА_4 для відбування покарання у виді позбавлення волі.

В своєму поданні ОСОБА_3 посилається на те, що 17 жовтня 2019 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 роки, із покладенням обов`язків, відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

03 грудня 2019 року ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та умовами звільнення від відбування покарання, відповідальністю за ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків, систематичного вчинення адміністративних правопорушень, що підтверджується: розпискою засудженої від 03 грудня 2019 року; довідкою про проведення індивідуально-профілактичної бесіди від 03 грудня 2019 року. Відносно ОСОБА_4 винесена та оголошена під підпис постанова від 03.12.2019 року про встановлення днів явки на реєстрацію, а саме 2 та 4 понеділка кожного місяця з 08-00 год. до 17-00 год. Разом з тим, засуджена ОСОБА_4 порушила обов`язки, покладені на неї вироком суду. Так, 09 березня 2021 року та 14 червня 2021 року не з`явилася на реєстрацію без поважних причин, виправдувальних документів не надала. При цьому, за період перебування на обліку ОСОБА_4 ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності не притягалася. Таким чином, засуджена ОСОБА_4 двічі не з`явилася для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що свідчить про умисне ухилення її від виконання обов`язків, покладений на неї вироком суду.

Представник уповноваженого органу пробації, про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, згідно з заявою, просить подання розглянути за його відсутності, вимоги подання підтримує.
Прокурор ОСОБА_6 у поданні органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням просив відмовити, про що подав відповідну заяву, в якій також просив розглянути подання без його участі.
Засуджена ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, подавши клопотання про розгляд подання за її відсутності, просила відмовити у задоволенні подання, зважаючи на поважність причн неявки на реєстрацію.
В порядку ч.4 ст.539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності учасників судового процесу, оскільки їх неявка в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, враховуючи позицію прокурора, засудженої, представника уповноваженого органу з питань пробації, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження та особової справи засудженої про постановлення її на облік по відбуванню покарання з випробуванням, приходить до наступного висновку.
Як вбачається зі змісту п.8 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбуття покарання з випробовуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч.3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Нормами ч.4 ст.166 КВК України встановлено, що невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Так, судом встановлено, що 17 жовтня 2019 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, однак на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на 2 роки, із покладенням обов`язків, відповідно до ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На обліку в Саксаганському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області засуджена перебуває з 27 листопада 2019 року. 03 грудня 2019 року засуджена ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, відповідальністю за ухилення від виконання покладених на неї обов`язків, систематичного порушення громадського порядку.

Відповідно до матеріалів особової справи №149/2019, судом встановлено, що засуджена ОСОБА_4 перебуваючи на обліку в Саксаганському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, дійсно двічі не з`явилася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а саме: 09 березня 2021 року та 14 червня 2021 року.

В той же час, згідно з листком реєстрації з особової справи, засуджена ОСОБА_4 тридцять сім разів з`явилася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, що, на думку суду, беззаперечно свідчить про бажання останньої стати на шлях виправлення.

Окрім того, відповідно до письмових пояснень засудженої ОСОБА_4 , остання не з`являлася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у зв`язку з тим, що хворіла та працювала, однак, підтверджуючих документів надати не може.

ОСОБА_4 , перебуваючи на обліку, не вчиняла адміністративних або кримінальних правопорушень, має постійне місце проживання, а дві неявки на реєстрацію, на думку суду, не можуть свідчити про систематичне невиконання засудженою обов`язків, покладених на неї вироком суду, тому висновки уповноваженого органу з питань пробації про необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_4 для відбування призначеного судом покарання.
Отже, оскільки представником уповноваженого органу з питань пробації не доведені факти, які могли б свідчити про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення чи неможливість її виправлення без відбування покарання, суд приходить до висновку, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного судом покарання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.78 КК України, ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні подання старшого інспектора Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1