Ухвала

14 липня 2021 року
м. Київ
справа № 661/3670/19
провадження № 51-2978ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області

від 09 лютого 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 20 квітня

2021 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 17 червня 2021 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.

У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги,
та викласти свої вимоги до суду касаційної інстанції у відповідності до положень

ст. 436 КПК. Крім того, звернуто увагу захисника на те, що невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, та надання їм власної оцінки не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник ОСОБА_4 подав виправлену касаційну скаргу, перевіривши яку, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі

від 17 червня 2021 року недоліки касаційної скарги він не усунув та допустився нових.

Так, за змістом ст. 414 КПК невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке би мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.
Однак, посилаючись у касаційній скарзі на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, захисник ОСОБА_4 своїх тверджень належним чином не обґрунтував та не навів доводів щодо явної несправедливості призначеного

ОСОБА_5 покарання з огляду на положення ст. 414 КПК, які б можна було визнати беззаперечними підставами для зміни судових рішень на підставі, передбаченій

п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що захисник недоліків касаційної скарги

не усунув та допустився нових, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
касаційну скаргу на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області

від 09 лютого 2021 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 20 квітня

2021 року щодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
Судді: