Справа №479/1024/19
Провадження №1-о/479/1/21
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
31 березня 2021 року смтКриве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смтКриве Озеро заяву прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2020 року про звільнення від покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням іспитового строку,

учасники підготовчого судового засідання:
прокурор - ОСОБА_4 ,

представник органу пробації - ОСОБА_5 ,

засуджена - ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Прокурор Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2020 року про звільнення від покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням іспитового строку, призначеного вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в судовій справі №479/1624/19.

Заяву про перегляд ухвали суду від 29 жовтня 2020 року за нововиявленими обставинами прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 під час іспитового строку, встановленого вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року в судовій справі №479/1624/19, а саме 20 березня 2020 року, порушивши вимоги ст.75 КК України вчинила нові кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.317 КК України, що встановлено вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2020 року в судовій справі №479/553/20. Посилаючись на те, що вказані обставини не були відомі суду на час постановлення ухвали від 29 жовтня 2020 року про звільнення ОСОБА_3 , від призначеного вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, прокурор просила суд скасувати зазначену ухвалу, в задоволенні подання начальника Кривоозерського РС філії ДУ "Центр пробації в Миколаївській області" про звільнення ОСОБА_3 , від призначеного вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року покарання відмовити.

В судовому засіданні прокурор підтримав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 29 жовтня 2020 року у зв`язку з набранням законної сили вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2020 року в судовій справі №479/553/20.

Засуджена ОСОБА_3 в суді просила ухвалити рішення на розсуд суду.

Представник органу пробації в суді просив відмовити в задоволенні заяви прокурора, вказавши на те, що дійсно під час іспитового строку ОСОБА_3 вчинила нове кримінальне правопорушення, проте на час розгляду в суді питання про звільнення ОСОБА_3 , від призначеного вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, іншого обвинувального вироку, який набрав законної сили, тому відповідно до положень ч.1 ст.62 Конституції України, ч.2 ст.2 КК України, ч.1 ст.17 КПК України вона вважалася не винуватою.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.1 ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Главою 34 КПК України визначено порядок здійснення провадження за нововиявленими або виключними обставинами, встановлюючи при цьому підстави для здійснення такого провадження, строки звернення та вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно положень ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Зі змісту ст.459 КПК України, яка містить вичерпний перелік підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами, вбачається, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Основу нововиявлених обставин складають істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою на час розгляду справи. Зокрема, зазначені істотні обставини існували на час розгляду справи по суті, але особа, яка подає заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, не знала та не могла знати про наявність цих обставин. Неможливість особи бути обізнаною про існування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, передбачає як неможливість бути обізнаною з підстав, які не залежать від волевиявлення особи, яка звертається з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на момент ухвалення рішення, яке потребує перегляду, так і неможливість дізнатись про наявність таких обставин навіть за наявності бажання та необхідності. Лише у випадку обох чинників обставини, які стали відомі особі після прийняття рішення по справі, можуть вважатися нововиявленими.

Окремо слід зауважити, що нововиявленими обставинами є лише ті фактичні дані, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Тобто, для перегляду рішення за нововиявленими обставинами необхідно, щоб такі обставини впливали на юридичну оцінку фактів, на підставі якої ухвалено оскаржуване рішення.

Нововиявленими обставинами слід вважати обставини (як фактичного, так і правового характеру), для яких характерною є сукупність умов, що об`єктивно існували на момент здійснення кримінального провадження чи не були відомі або ж не могли бути відомі на той час суду чи хоча б одному учаснику судового провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року в судовій справі №479/1024/19, провадження №1-кп/479/102/19 ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік та покладено відповідні обов`язки відповідно до положень ст.76 КК України.

Ухвалою Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року в судовій справі №479/1024/19, провадження №1-в/479/25/20 задоволено подання Кривоозерського РС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області засуджену ОСОБА_3 звільнено від призначеного вищезгаданим вироком покарання з випробуванням, на підставі ч.1 ст.78 КК України.

Суд не приймає до уваги доводи прокурора про те, що у зв`язку з набранням законної сили вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2020 року в судовій справі №479/553/20 доведено факт вчинення ОСОБА_3 під час іспитового строку, встановленого вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року в судовій справі №479/1024/19, а саме 20 березня 2020 року, порушивши вимоги ст.75 КК України вчинила нові кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.317 КК України, що є підставою для відмови в задоволенні подання Кривоозерського РС філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року в судовій справі №479/1024/19 з наступних підстав.

Однією із загальних засад кримінального провадження, встановленою положеннями ст.17 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Отже, будь-яке втручання у права людини має ґрунтуватися на положеннях закону, та відповідати принципу законності, який передбачає абсолютний правовий захист та є засадничим компонентом правової системи.

Відповідно до положень ч.3 ст.75 та ч.1 ст.78 КК України, передумовами для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є виконання покладених на нього обов`язків і не вчинення останнім у період іспитового строку, нового злочину.

При цьому констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, передбаченому законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, особа відповідно до ч.1 ст.62 Конституції України, ч.2 ст.2 КК України та ч.1 ст. 7 КПК України вважається невинуватою.

Принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, ч.1 ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV "Про міжнародні договори України" є частиною національного законодавства України. Так, у ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно із п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься і у п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У цьому аспекті слід зазначити, що правильне розуміння вимог Конвенції розкривається у рішеннях Європейського суду з прав людини, що містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Так, ЄСПЛ у справі "Барбера, Мессегеу і Джабардо проти Іспанії" зазначив, що п.2 ст.6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Встановлено, що на час вирішення судом 29 жовтня 2020 року питання звільнення ОСОБА_3 від покарання, призначеного вироком Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 15 жовтня 2019 року, вирок у в судовій справі №479/553/20 щодо останньої не постановлено, а тому вина ОСОБА_3 у вчиненні 20 березня 2020 року кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст317 КК України, не була доведена у встановленому законом порядку, тому в задоволенні заяви прокурора про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду від 29 жовтня 2020 року слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.466-467 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні заяви прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2020 року про звільнення від покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням іспитового строку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі семи днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження до Миколаївського апеляційного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області.
Повний текст ухвали суду складено та підписано 05 квітня 2021 року.

Суддя :