Справа № 463/4804/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/590/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2021 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 08 квітня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2021 року та скасувати дану ухвалу. Визнати протиправною невнесення працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, відповідних відомостей на підставі його заяви від 08 квітня 2021 року про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язати Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, внести відповідні відомості на підставі його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що слідчим суддею порушено норми матеріального права, оскільки останній зобов`язаний був застосувати норми Конституції України, як норми прямої дії, і захистити його права, гарантовані п.1 ч.2 ст. 56 КПК України, а також права, передбачені ст.40 Конституції України, ст.56 КПК України.

На його переконання, ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2021 року прийнята з порушенням вимог ст.ст. 56, 214 КПК України, така не відповідає фактичним обставинам справи, тому що висновки суду не підтверджуються доказами, які б свідчили, що працівники Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, мають право не вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2021 року ОСОБА_6 покликається на те, що він не був присутнім при оголошенні оскаржуваної ухвали, а її зміст став відомий йому лише 29 квітня 2021 року.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, водночас ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі просить проводити апеляційний розгляд без його участі, відтак з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у їх відсутності.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

З огляду на те, що на судовому засіданні, на якому було прийнято оскаржувану ухвалу, ОСОБА_6 не був присутній, а про прийняте рішення він дізнався 29 квітня 2021 року, колегія суддів апеляційного суду вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

Згідно з матеріалами судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 квітня 2021 року, а саме про вчинення суддею Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_7 злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366, 382 КК України.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 2 глави 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» якого, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, сам факт подання заяви не може бути безумовною підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, водночас критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяв і повідомлень є наявність в них фактичних даних, які вказують на ознаки кримінального правопорушення.

Перевіривши матеріали скарги ОСОБА_6 , колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що зі скарги ОСОБА_6 не вбачається об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 364, 366, 382 КК України, а лише зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями (ухвалами) судді Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_7 у справах № 2-1214/11 та № 1321/1713/2012.

Відповідно до положень ст. 126 Конституції України суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Згідно з ч. 2 ст. 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» скасування або зміна судового рішення не має наслідком дисциплінарну відповідальність судді, який брав участь у його ухваленні, крім випадків, коли скасоване або змінене рішення ухвалено внаслідок умисного порушення норм права чи неналежного ставлення до службових обов`язків.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується зі слідчим суддею про те, що незгода з рішеннями суду може бути підставою для оскарження таких дій в порядку, визначеному процесуальним законом, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зазначено, що у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя з`ясував обставини та мотиви, з яких уповноважена особа Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, дійшла висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 .

На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для її скасування, колегією суддів не встановлено, тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 29 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 08 квітня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4