Справа № 462/4554/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/103/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16.12.2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовква, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Жовква, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Гряда, Жовківського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

законних представників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,

встановила:
цим вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 121 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 189 КК України 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 обрано остаточне покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 121 КК України 7 (сім) років позбавлення волі. за ч. 4 ст. 189 КК України 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 обрано остаточне покарання - 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 121 КК України 7 (сім) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 189 КК України 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, обрати остаточне покарання ОСОБА_10 - 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 квітня 2019 року.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 визнані винними у тому, що, за попередньою змовою групою осіб між собою, маючи умисел на вчинення вимагання чужого майна із застосуванням фізичного насильства, в період часу приблизно з 21 год. 00 хв. 12 квітня 2019 року по 00 год. 30 хв. 13 квітня 2019 року, знаходячись в підвальному приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , з корисливих мотивів, погрожуючи насильством, вимагали у неповнолітнього ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передати їм гроші в сумі 12000 грн., та маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно почергово нанесли потерпілому ОСОБА_17 удари руками та ногами в обличчя, тулуб та інші частини тіла, чим спричинили тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді об`ємних крововиливів на голові, які зайняли всю ліву половину обличчя, голови зліва, крововиливу на слизовій роту, об`ємних крововиливів в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні, які зайняли лобно-тім`яну-скроневу, потиличну ділянки голови, в лівий скроневий м`яз, крововиливів під оболонки головного мозку; множинних крововиливів на ліво-боковій поверхні тулуба, крововиливів в підшкірно-жирову клітковину, м`язи грудної клітки, купол діафрагми зліва; подвійних відламкових переломів 9, 10, 11, 12-го ребер зліва з розривами пристінкової плеври, з крововилиттям в ліву плевральну порожнину та тканину легень; крововиливу в попереково-грудному відділі, крововиливів в заочеревину зліва, в лівий наднирник з крововилиттям в черевну порожнину та закриту черепно-мозкової травму у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку, що ускладнилось стисненням та набряком головного мозку вилитою кров`ю, що обумовили припинення функцій центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання, що близько 00 год. 30 хв. 13 квітня 2019 року спричинило смерть потерпілого на місці події.
Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржений вирок в частині призначеного покарання за ч. 2 ст. 121 КК України змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, провадження за ч. 4 ст. 189 КК України закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що вимоги до потерпілого передачі йому грошей не пред`являв, що підтверджується показаннями потерпілих, свідків та обвинуваченого ОСОБА_10 . Прокурором не доведена домовленість між обвинуваченими на вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. При призначенні покарання за ч. 2 ст. 121 КК України суд не врахував даних про його особу, його молодий вік, того, що він не перебуває на обліках у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно, активно сприяв у розкритті злочину, щиро розкаявся.

Прокурор у своїй апеляційній скарзі просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання ОСОБА_9 , ухвалити новий вирок, яким його визнати винним у вчиненні, інкримінованих злочинів, та призначити покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років, за ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років.

В доводах апеляційної скарги прокурор зазначає, що відповідно до ст. ст. 99, 102 КК України неповнолітнім може бути призначено покарання за тяжкий злочин на строк не більше 7 років. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України відноситься до тяжкого, а тому призначене покарання судом першої інстанції за вчинення вказаного злочину обвинуваченому ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на строк 8 років є безпідставним. Зазначає, що при призначенні покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 189 КК України суд не врахував, що він не розкаявся у вчиненому, наніс найбільше ударів потерпілому, в результаті чого настала його смерть.

Захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду відносно ОСОБА_9 змінити та призначити більш м`яке покарання.

В мотивах апеляційної скарги вказує, що при призначенні покарання обвинуваченому суд першої інстанції не врахував положення постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», відповідно до якої при призначенні неповнолітньому покарання суди мають враховувати умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи. Зазначає, що покарання, призначене обвинуваченому не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок суворості. Вважає за можливе призначити покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України. Звертає увагу, що призначення обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років є необґрунтованим, оскільки він на момент вчинення злочину був неповнолітнім, а відповідно до ст. ст. 99, 102 КК України неповнолітнім може бути призначено покарання за тяжкий злочин на строк не більше 7 років. Зазначає, що обвинувачений визнав вину у вчиненому у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв у розкритті злочинів.

Потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 подали заяви про розгляд апеляційних скарг у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, думку обвинувачених їх захисників та законних представників, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та не заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та частково заперечив апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 слід відмовити, а апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_8 слід задовольнити частково з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 , ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим, що ві апеляційних скаргах не оспорюється, а тому не підлягає перевірці судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та вірно встановив вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, яка підтверджується зібраними та перевіреними у суді першої інстанції доказами.
Так, у судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_19 показав, що він є братом ОСОБА_17 07 квітня 2019 року його брат ОСОБА_20 повідомив, що він комусь винен гроші. 12 квітня 2019 року на його мобільний телефон, двічі, о 11:00 год. та 12:00 год. дзвонили невідомі хлопці з невідомого номеру та намагалися дізнатися про місцеперебування брата. В цей же день ввечері йому передзвонив брат та попросив дати йому грошей, пояснюючи це тим, що має віддати борг. 13 квітня 2019 року йому передзвонила сестра ОСОБА_21 та повідомила, що ОСОБА_20 утримували невідомі особи, проте на даний час вони його відпустили, крім того повідомила, що 12 квітня 2019 року до їх брата приходили ОСОБА_10 та ще один хлопець. До вбивства брата з обвинувачених знайомий лише з ОСОБА_10 .
Потерпіла ОСОБА_18 у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що вона є матір`ю ОСОБА_17 12 квітня 2019 року до неї прибігла донька ОСОБА_21 та повідомила їй, що до їхньої хати прийшли двоє хлопців та говорять з ОСОБА_20 , однак, коли вона повернулася до будинку ні сина, ні хлопців вона не застала. Після зникнення сина, вона його шукала, невідомі люди повідомили, що бачили, як 12 квітня 2019 року двоє хлопців вели ОСОБА_20 та під час цього наносили йому удари ногами. До вбивства сина вона серед обвинувачених бачила у себе в будинку лише ОСОБА_10 , декілька разів він ночував у них.
В судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_21 показала, що вона є рідною сестрою ОСОБА_17 , який проживав у будинку їх матері, де також мешкає і вона. 12 квітня 2019 року приблизно о 17.00 год. до їх будинку прийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . У цей час у будинку знаходилася вона та ОСОБА_20 , який побачивши їх, закрив вхідні двері та сховався. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали кричати, що ОСОБА_20 винен якомусь чоловіку 12000 грн., і якщо він не віддасть борг, то всю їхню сім`ю повбивають. Тоді ОСОБА_20 вийшов до ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , вони протягом цілої години про щось говорили. Потім вони разом кудись пішли. Приблизно о 24.00 год. їй на мобільний телефон подзвонила дівчина ОСОБА_20 Зеленюх Зоряна, яка сказала, що ОСОБА_20 б`ють та погрожують їй, також, з нею говорив ОСОБА_20 , у якого був тяжкий голос, він просив привезти гроші, на що вона відповіла, що вона грошей немає. Під час розмови з ними по телефону, вона чула голоси ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інших невідомих осіб. Вдруге їй зателефонували приблизно о 03.00 год. ночі 13 квітня 2019 року. Повідомили, що ОСОБА_20 відпустили.
Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що ОСОБА_17 був її хлопцем. Ввечері 12 квітня 2019 року, коли вона була в гостях у свого друга ОСОБА_23 , їй на мобільний телефон подзвонив ОСОБА_9 і сказав, що її хлопець ОСОБА_20 у них та щоб вона прийшла до нього додому в будинок АДРЕСА_1 . Вона та ОСОБА_24 приблизно о 20.00 год. прийшли до вказаного будинку, та побачили у кімнаті, яка розташована у підвальному приміщенні вказаного будинку, що на підлозі біля пічки лежав ОСОБА_20 , він вже був майже мертвий, у кімнаті окрім останнього ще знаходилися троє обвинувачених. ОСОБА_9 продовжував бити ногами ОСОБА_20 по голові, тілу та ребрах. ОСОБА_25 просив ОСОБА_9 припинити наносити удари, у відповідь він вдарив ОСОБА_26 по голові, після чого останній пішов з будинку. ОСОБА_9 продовжував бити ОСОБА_20 протягом двох годин. ОСОБА_6 наносив удари кулаками впродовж 20 хв., а ОСОБА_10 вдарив декілька разів ОСОБА_20 кулаками по спині та боках. Вона просила ОСОБА_9 припинити бити ОСОБА_20 . ОСОБА_9 передзвонив зі свого мобільного телефону матері ОСОБА_20 , проте відповіла на дзвінок сестра ОСОБА_21 , якій ОСОБА_9 повідомив, що вони б`ють ОСОБА_20 та сказав, щоб вона дістала 1500 грн., інакше вони його вб`ють. За півгодини після першого дзвінка вони передзвонили братові ОСОБА_20 - ОСОБА_19 , якому ОСОБА_9 та ОСОБА_20 повідомили, що останній знаходяться у ОСОБА_9 , де його б`ють, на що ОСОБА_19 відповів щоб ОСОБА_20 сам розбирався зі своїми проблемами. Ці дві телефонні розмови відбулися до 21.00 год. 12 квітня 2019 року. Потім вона втретє передзвонила по мобільному телефону сестрі ОСОБА_20 та повідомила їй про точну адресу будинку, де перебував ОСОБА_20 , та сказала їй, що зараз його вб`ють, на що сестра відповіла, що у неї немає грошей. Вона знаходилася у будинку до 24.00 год., згодом, скориставшись тим, що за нею ніхто не слідкує, пішла з будинку.
Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні суду першої інстанції показала, що вона на початку квітня 2019 року разом із батьками перебувала в Італії, і у ніч з 12 на 13 квітня 2019 року через соціальну мережу Instagram вона здзвонилася з ОСОБА_6 , який через вказану мережу надіслав їй фотографії мертвого ОСОБА_17 , зокрема, фотографію обличчя покійного. ОСОБА_6 не хотів їй казати, де він та інші хлопці знаходяться, проте з фотографій вона зрозуміла, що вони перебувають в кімнаті, яка розташована у будинку, в якому проживає ОСОБА_9 , оскільки неодноразово там бувала. З Італії вони повернулися 21 квітня 2019 року, а 24 квітня вона написала заяву в поліцію про те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 в ніч з 12 на 13 квітня 2019 року побили ОСОБА_17 , що спричинило його смерть.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 13.05.2019 року та доданих фототаблиць до нього № 1-3, об`єктом огляду є мобільний телефон «HUAWEI Y6 2018», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , SN: НОМЕР_3 та картка пам`яті micro SD HC, 1668 Kingston, на якій містяться зображення, а саме: три фотографії, з яких на фото № 1 зображено ОСОБА_17 у механічному положенні на лівому боці з відкритим ротом, на обличчі сліди речовини коричнево-бурого кольору та побоїв. На фото № 1-2 - чоловік з прикритим обличчям. При огляді зображень за № 4-20 виявлено скріншоти переписки ОГКО_PRVT. При огляді відеофайлу МР4 під назвою «SVID_20190412_232405_1» виявлено відеофайли чату ОСОБА_27 , на якому зафіксовано ОСОБА_17 у лежачому положенні, його нерухомий стан, обстановку та дії, які відбуваються під час запису.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 24.04.2019 року з додатком-диском DVD-R, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_22 детально відтворила обставини та обстановку подій, які мали місце з 12.04.2019 року на 13.04.2019 року, вказавши на будинок АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_9 , куди вона о 20 год. 00 хв. 12.04.2019 року прийшла, де у підвальному приміщенні побачила обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , а також, ОСОБА_17 , який лежав на підлозі. ОСОБА_9 у її присутності наносив удари ногами і руками по всіх ділянках тіла ОСОБА_17 через гроші в сумі 12000 грн., які останній був винний ОСОБА_9 . Також, вказала місце, де зі слів ОСОБА_9 закопано тіло ОСОБА_17 .
Відповідно до протоколу обшуку від 24.04.2019 року підсобних приміщень та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та доданих фототаблиць, в процесі проведення обшуку виявлено труп чоловічої статі на земельній ділянці на глибині від 40 см до 97 см та 1,3 м від кута будинку і 5,97 м від стіни будинку, в одязі, в землі, без взуття, пластикову пляшку з-під оцту в місці виявлення трупа.
З протоколу огляду місця події від 24.04.2019 року, який проводився на підставі письмової згоди співвласників будинковолодіння ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , вбачається, що місцем огляду є територія дворового господарства за адресою: АДРЕСА_1 на якій оглянуто тіло людини, що знаходилось між будівлею та ямою, на відстані 4 метрів від будівлі.
Даними протоколу огляду місця події від 25.04.2019 року, який проводився на підставі письмової згоди співвласників будинковолодіння ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , з якого вбачається, що під час огляду дворового господарства за адресою: АДРЕСА_1 , з лівої сторони від ями було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Sony».
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 03.05.2019 року з додатком-диском DVD-R, який був оглянутий у судовому засіданні, ОСОБА_10 детально відтворив обставини та обстановку подій, які мали місце з 12.04.2019 року по 13.04.2019 року та показав на будинок, розташований в с. Костеїв, Жовківського району, Львівської області, де проживав ОСОБА_17 , до якого він разом з ОСОБА_9 12.04.2020 року приїхали, щоб забрати у ОСОБА_17 борг для Маркіяна Халанії в розмірі 12000 грн. У подальшому він вказав на автобусну зупинку в с. Куликові, куди вони у трьох прийшли, щоб доїхати до м. Жовкви, де до них приєднався ОСОБА_6 . Вказав на будинок АДРЕСА_1 , куди вони четверо прийшли, зайшовши у підвальне приміщення, в якій розташовані дві кімнати, в одній з яких ОСОБА_9 повалив на диван ОСОБА_17 та завдав йому 50 ударів кулаками по спині, після чого кинув ОСОБА_17 на підлогу, продовжуючи наносити йому удари кулаками та ногами по тулубу та ногах. Після того, як у телефонній розмові брат ОСОБА_17 ОСОБА_19 відмовив ОСОБА_9 віддати борг за брата, ОСОБА_9 почав стрибати по тілу ОСОБА_17 та сказав йому та ОСОБА_6 наносити удари, тоді він наніс ОСОБА_17 20 ударів кулаками в живіт та спину, а ОСОБА_6 приблизно 15 ударів. ОСОБА_9 бив ОСОБА_17 до півночі, після чого останній помер. У подальшому він вказав на яму у подвір`ї будинковолодіння АДРЕСА_1 , яку він, ОСОБА_9 , ОСОБА_6 викопали та поклали у неї труп ОСОБА_17 , який перед тим, як закопати облили оцтом, який знаходився у зеленій пляшці, яку він викинув у яму.
Відповідно до протоколу огляду предметів від 13.05.2019 року з доданим до нього компакт-диском CD-R 700 МВ 52х80 min Verbatim, який був наданий 13.05.2019 року законним представником неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_15 в приміщенні службового кабінету № 17 Жовківського ВП ГУНП у Львівській області, та на якому містяться два файли: файл AMR Audio File (VLC) (.amr) SIM 1_20190505_001522.amr, дата змінення 05.05.2019 00:53, розміром 668 КБ, довжиною 07:07 з записом телефонної розмови її сина ОСОБА_6 про інкриміноване йому кримінальне правопорушення із журналісткою; файл AMR Audio File (VLC) (.amr) SIM 1_20190505_002935.amr, дата змінення 05.05.2019 00:53, розміром 2199 КБ, довжиною 23:27 з записом телефонної розмови її сина ОСОБА_6 про інкриміноване йому кримінальне правопорушення із журналісткою.
З досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції двох файлів, датованих 05.05.2019 року, та двох звукозаписів довжиною 07:07 хв. та 23:27 хв., вбачається розмова журналістки з ОСОБА_6 , в якій останній детально розповів про події, які мали місце з 12.04.2019 року по 13.04.2019 року, вказавши, що 12.04.2019 року йому зателефонував ОСОБА_10 , який сказав, що виникли проблеми з ОСОБА_17 щодо його боргу у сумі 12000 грн. і тому він підійшов на автобусну зупинку в с. Куликів, де його вже чекали ОСОБА_17 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . На початку ОСОБА_20 був винний 4000 грн., згодом 8000 грн., а через тиждень був вже винний 12000 грн. Вони у чотирьох доїхали до м. Жовкви на попутному автомобіля, дорогою він, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 по черзі завдавали удари потерпілому кулаками. Приблизно о 22 год. 00 хв. 12.04.2019 року вони зайшли до підвалу будинку АДРЕСА_1 , де почали утрьох просити ОСОБА_17 віддати гроші. ОСОБА_30 телефонував своєму братові, сестрі, матері та просив дати йому грошей, але вони грошей не дали. ОСОБА_9 почав бити ОСОБА_17 по всьому тілу, потім по черзі останнього били ОСОБА_10 та він, в загальному ОСОБА_17 били біля двох годин. Після того, як ОСОБА_17 помер, вони винесли його на подвір`я біля будинку, вирили яму, яку самі викопали, облили труп оцтом, щоб не було чути запаху та закопали.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 72/2019 від 25.04.2019 року, причиною смерті ОСОБА_17 стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку, що ускладнилось стисненням та набряком головного мозку вилитою кров`ю, обумовило припинення функції центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання. Судячи по ступеню вираженості трупних явищ, смерть ОСОБА_17 могла настати в ніч з 12 на 13 квітня 2019 року.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 наведені у апеляційній скарзі про те, що вимоги до потерпілого передачі йому грошей не пред`являв, а прокурором не доведена домовленість між обвинуваченими на вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Зокрема, про наявність попередньої змови групи осіб на вчинення злочину вказує узгодження співучасниками предмета злочину, місця, часу, способу вчинення та змісту функцій, які будуть здійснювати співучасники. Попередня змова може мати місце не лише в усній чи письмовій формі, а й за допомогою конклюдентних дій, зокрема, безпосередньо через поведінку співучасників, яка свідчить про їх намір вчинити злочин.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_31 , відмовився давати будь-які показання згідно ст.63 Конституції України. Однак, в підтримання доводів апеляційної скарги зазначив, що йому було відомо про намір ОСОБА_9 , вимагати у потерпілого грошові кошти.

Тому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він не вчиняв жодних дій щодо пред`явлення вимоги на отримання грошей у потерпілого ОСОБА_17 за попередньою змовою зі ОСОБА_9 , яке було поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_17 , спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_19 , свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , з яких вбачається про узгодженість дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 щодо ОСОБА_17 , на вчинення кожним з них дій, які складають об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Колегія суддів вважає, що покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вчиненні вимагання за попередньою змовою групою осіб, поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відноситься до умисного тяжкого злочину, а інший до умисного особливо тяжкого злочину, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках не перебуває, його молодий вік, за місцем реєстрації характеризується позитивно, його роль у вчиненні злочинів, а також, його відношення до вчиненого, який частково визнав вину та просив вибачення у потерпілих, обставини, що пом`якшують покарання - вчинення злочину неповнолітнім, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції врахував всі обставини, на які покликається обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 .

Вироком суду першої інстанції, ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 189 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 121 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 189 КК України 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_9 обрано остаточне покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі.

На момент вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_9 був неповнолітнім.

Відповідно до ч. 3 ст. 102 КК України, покарання у виді позбавлення волі призначається неповнолітньому: за тяжкий злочин - на строк не більше семи років; за особливо тяжкий злочин - на строк не більше десяти років.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України відноситься до тяжких, а злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України до особливо тяжких.

Враховуючи зазначені положення закону суд першої інстанції необґрунтовано призначив неповнолітньому обвинуваченому за ч. 2 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

З огляду на це, вирок суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

В поданій захисником апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 не наведено жодних обставин які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Обставини, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 злочину не встановлені і колегією суддів при розгляді апеляційної скарги..

Не заслуговують на увагу доводи прокурора, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 189 КК України суд не врахував, що він не розкаявся у вчиненому, наніс найбільше ударів потерпілому, в результаті чого настала його смерть.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до тяжких та особливо тяжких, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках не перебуває, його молодий вік, за місцем реєстрації характеризується позитивно, його активну участь у вчинені злочинів, а також, його відношення до вчиненого, яке полягає у тому що він поросив вибачення у потерпілих, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття у вчиненому, вчинення злочину неповнолітнім, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено.

Відтак колегія суддів вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.189 КК України призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити, апеляційні скарги прокурора Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 16.12.2020 року змінити в частині призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_9 .
Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, за ч. 4 ст. 189 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважати ОСОБА_9 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
В решті вирок суду залишити без змін.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим які тримаються під вартою, в той самий строк з дня отримання її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4