Справа № 574/1136/20
Провадження 1-в/574/8/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Буринського районного суду, клопотання лікаря-психіатра про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буринь, Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в теперішній час перебуває в КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня №3» відповідно до ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 16.10.2019 року,

сторони та учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
законний представник ОСОБА_6 ,
особа, стосовно якої вирішується клопотання ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
в с т а н о в и в:

До Буринського районного суду звернувся з клопотанням лікар-психіатр Комунального некомерційного підприємства Буринської районної ради «Буринська центральна районна лікарня ім. проф. М.П.Новаченка» ОСОБА_7 мотивуючи тим, що відповідно до рішення Конотопського міськрайонного суду до ОСОБА_3 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги за місцем проживання. Останній щомісячно з`являвся на прийом до лікаря-психіатра, отримував амбулаторне лікування за місцем проживання. За час лікування режим не порушував. В теперішній час суспільно-небезпечних дій не виявляє. 03.08.2020 року рішенням ЛКК №91 рекомендовано припинення амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за рішенням суду. Подальше лікування ОСОБА_3 можливе в амбулаторних умовах на загальних підставах під наглядом лікаря-психіатра Буринської ЦРЛ, або за місцем фактичного проживання в м. Києві.
В судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_7 клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому. Доповнив, що висновок лікарсько-консультативної комісії Буринської ЦРЛ наданий з його участю як лікаря-психіатра та двох лікарів терапевтів. На огляд комісією лікарів-психіатрів ОСОБА_3 ним не направлявся.
ОСОБА_3 підтвердив, що він пройшов курс амбулаторного психіатричного лікування в лікаря-психіатра Буринської ЦРЛ. Зараз почуває себе набагато краще. Просив клопотання задовольнити.
Законний представник ОСОБА_6 вважала, що стан ОСОБА_3 покращився і застосування до нього примусових заходів медичного характеру можливо припинити. Підтвердила, що вона не зверталася до комісії лікарів-психіатрів для огляду її сина з метою встановлення можливості припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Захисник ОСОБА_5 вважала, що клопотання подане передчасно, оскільки ОСОБА_3 не був оглянутий комісією лікарів-психіатрів.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилався на його необґрунтованість, оскільки до клопотання не додано належний висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність припинення застосування примусових медичних заходів.
Вислухавши доводи та пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.
За змістом ст.514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Аналогічні вимоги щодо підстав припинення застосування примусових заходів медичного характеру містить і ст.95 КК України.
При цьому, положення цієї статті передбачають, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.
Із відповідною заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру може також звернутися особа, до якої вони застосовуються, її захисник або законний представник у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву.
Судом встановлено, що ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 23.12.2019 року, яка набрала законної сили 24.01.2020 року, до ОСОБА_3 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння передбачене ч.2 ст.194 КК України, були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.с.11-13).
Зі змісту вказаної ухвали суду вбачається, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №348 від 12.08.2019 року ОСОБА_3 виявляє ознаки гострого поліморфного психіатричного розладу із симптомами шизофренії, не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, рекомендована амбулаторна примусова психіатрична допомога.
30.01.2020 року ухвала Конотопського міськрайонного суду була направлена для виконання за місцем зареєстрованого проживання ОСОБА_3 до КНП «Буринська центральна районна лікарня ім. проф. М.П.Новаченка» (а.с.10).
В період з 05.02.2020 року по 03.08.2020 року лікарем-психіатром згаданої медичної установи надавалася амбулаторна примусова психіатрична допомога, що підтверджується поясненнями лікаря-психіатра, виписками з медичної карти амбулаторного хворого (а.с.4,5).
Відповідно до виписки із медичної карти №1586/19 ОСОБА_3 в період з 21.06.2019 року по 25.07.2019 року проходив стаціонарне лікування згідно діагнозу «гострий поліморфний психіатричний розлад з симптомами шизофренії - F23.1.» (а.с.3).
Висновком лікарсько-консультативної комісії КНП Буринської районної ради «Буринська центральна районна лікарня ім. проф. М.П.Новаченка» було підтверджено раніше поставлений ОСОБА_3 діагноз, рекомендовано припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку (а.с.2).
Між тим, вказаний висновок наданий лікарями, серед яких лише один є лікарем-психіатром, тоді як закон вимагає надання до суду особою, яка звернулася із заявою (клопотанням) про припинення застосування примусових заходів медичного характеру саме висновку лікарів-психіатрів.
В статті 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» зазначено, що комісія лікарів-психіатрів - два чи більше лікарів-психіатрів, які колегіально приймають рішення з питань, пов`язаних з наданням психіатричної допомоги.
За змістом статті 12 цього Закону особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги.
Надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Згідно ч. 2 ст. 95 КК України та ч. 4 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.
При цьому, суд враховує, що особа, до якої застосовані примусові заходи медичного характеру, її представник або захисник вільні в здійсненні права на захист в спосіб, передбачений законом, та самостійному використанні такого способу захисту на свій розсуд, в порядку, передбаченому КПК України.
Між тим, матеріали справи не містять жодної інформації, що ОСОБА_3 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів в період застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Тобто, на час розгляду цього клопотання суду не надано відповідного висновку комісії лікарів-психіатрів з приводу психічного стану ОСОБА_3 ..
Висновок лікарсько-консультативної комісії КНП Буринської районної ради «Буринська центральна районна лікарня ім. проф. М.П.Новаченка» юридичного значення для вирішення питання постановленого у клопотанні немає, оскільки не відповідає вимогам наказу Міністерства охорони здоров`я України від 28.07.2014 року №527, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 13.08.2014 року за №974/25751, наданий не уповноваженими особами та є необґрунтованим як з медичної так із наукової точки зору.
Ні захисником, ні законним представником не надано жодного висновку лікарів-психіатрів, який би міг стати підставою для проведення судової психіатричної експертизи.
Таким чином, суд не вбачає правових підстав для припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, що були застосовані на підставі ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області, у зв`язку з чим
в задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст.512-513 КПК України, ст.95 КК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання лікаря-психіатра про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_3 відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: