ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/2323/21 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/2122/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: Повернення обвинувального акту прокурору
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , без участі потерпілих, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу, в режимі відеоконференції, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 20.04.2021 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000708 від 26.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.353, ч.2 ст. 190 КК України повернуто прокурору (а.с.45-47).

Таке рішення суд першої інстанції обґрунтовував тим, що в супереч вимогам п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого, а також відомості про наявність чи відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки такі відомості вказані відносно « ОСОБА_8 ».

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу від 20.04.2021 року скасувати та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог, вказав, що судом першої інстанції було ухвалено рішення про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності малолітнього потерпілого, та його законного представника, чим на його думку було обмежено право законного представника малолітньої особи на звернення до суду з цивільним позовом на стаді підготовчого судового засідання.

Також вказав, що судом першої інстанції було слушно зауважено про те, що обвинувальний акт в собі не містить анкетні данні потерпілого та його законного представника, проте апелянт вважає, що такі недоліки можливо усунути під час розгляду справи по суті.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її вимоги у повному обсязі.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, думку обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Вмотивованою є ухвала суду, в якій наведені належні й достатні мотиви та підстави її ухвалення.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суд першої інстанції, як на підставу повернення обвинувального акту прокурора, послався на те, що в супереч вимогам п. 3 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті відсутні відомості про потерпілого, а також відомості про наявність чи відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки такі відомості вказані відносно « ОСОБА_8 ».

Проаналізувавши зміст обвинувального акту та мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони ґрунтуються на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства та відповідають матеріалам кримінального провадження.
Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення.

Таке право гарантується п.(а) ч.3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акту додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Пунктом 5 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт серед іншого має містити такі відомості, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000708 від 26.10.2020 року стосовно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 355, ч.2 ст. 190 КК України, в порушення вимог ст. 291 КК України не зазначено анкетні дані неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , що вірно було встановлено судом першої інстанції (а.с.1-4).

Згідно аркуша 4 вказаного вище обвинувального акту, прокурором не зазначено відомості про наявність чи відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки, як вірно встановив суд першої інстанції такі відомості вказані відносно « ОСОБА_8 ».

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги положення ст. 291 КПК України, доводи прокурора щодо можливості усунути вказані вище недоліки під час судового розгляду є безпідставними, оскільки вказана правова норма має імперативний характер.

Доводи прокурора про те, що судом першої інстанції було ухвалено рішення про можливість проведення підготовчого судового засідання за відсутності малолітнього потерпілого, та його законного представника, чим на думку прокурора було обмежено право законного представника малолітньої особи на звернення до суду з цивільним позовом на стаді підготовчого судового засідання, колегія суддів до уваги не бере, оскільки такі доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини, які стосуються формулювання обвинувачення зазначено, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 ЄКПЛ необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду («Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 р., п. 34).
Враховуючи вказані положення, висновки районного суду щодо недоліків в обвинувальному акті, є обґрунтованими.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вказав на недоліки обвинувального акту, як на обставини, що перешкоджають вирішенню всіх питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду та проведення судового розгляду, і обґрунтовано виніс ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, правових підстав для її скасування в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ч.2 ст. 376 ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова області від 20.04.2021 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 як обвинуваченого за ч.3 ст.190 та ч.2 ст.353 КК України, залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4