Номер провадження 1-кп/243/728/2021
Номер справи 243/6923/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 12 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за № 0000959, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21 червня 2021 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Слов`янської окружної прокуратури Донецької області 05 липня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дітину, не являється інвалідом, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2021 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийшовши додому до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 . В указаний час в зазначеному місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , 20 червня 2021 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , діючи умисно, протиправно, знаходячись обличчям один до одного кулаком правої руки наніс не менше п`яти ударів по голові ОСОБА_5 , в завушну область зліва.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 спричинено наступні тілесні ушкодження: забій м`яких тканих лівої тім`яної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, та суду пояснив, що 20 червня 2021 року приблизно о 17 годині 30 хвилин він прийшов у квартиру АДРЕСА_3 , під час словесної сварки з ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс останньому не менше п`яти ударів по голові, в завушну область зліва. В результаті його дій потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 20 червня 2021 року приблизно о 17 годині 30 хвилин хтось подзвонив у двері його квартири АДРЕСА_3 , де він знаходився зі своєю дівчиною ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_8 . Коли він відчинив двері, то побачив малознайомого ОСОБА_4 . ОСОБА_4 спитав у нього, де його брат та попросив зателефонувати брату, на що він відповів, що не знає та телефонувати не буде. ОСОБА_4 почав виражатися на його адресу нецензурною лайкою. Після чого ОСОБА_4 зайшов у квартиру та почав кулаком правої руки наносити йому удари по голові, в завушну область зліва, наніс йому не менше п`яти ударів. Після чого ОСОБА_4 пішов з квартири у невідомому напрямку, а він подзвонив у поліцію.

Крім повного визнання своєї вини, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Так, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що кримінальне провадження № 0000959 було зареєстровано 21 червня 2021 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, що давало право з цього моменту проводити слідчі та процесуальні дії.

Із Висновку судово - медичної експертизи № 256 від 22 червня 2021 року, вбачається, що виявлений у ОСОБА_5 при судово - медичній експертизі забій м`яких тканин лівої тім`яної ділянки утворився від ударної дії тупого предмету, індивідуальні та конструктивні особливості якого в характері тілесних ушкоджень не відобразились, садна правого передпліччя та V пальця правої кисті утворились від ковзної дії тупих предметів, індивідуальні та конструктивні особливості якого в характері тілесних ушкоджень не відобразились, можливо в зазначеній термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 28 червня 2021 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії потерпілий ОСОБА_5 докладно розповів та показав обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 20 червня 2021 року у квартирі АДРЕСА_3 . А також потерпілий ОСОБА_5 на статисті вказав механізм та локалізацію нанесення йому ударів обвинуваченим ОСОБА_4 . Аналогічні пояснення потерпілий ОСОБА_5 надав при судовому розгляді справи.

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 28 червня 2021 року з участю потерпілого ОСОБА_5 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, статиста.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 28 червня 2021 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 28 червня 2021 року вбачається, що при проведенні вказаної слідчої дії свідок ОСОБА_9 докладно розповіла та показала обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 20 червня 2021 року у квартирі АДРЕСА_3 . А також свідок ОСОБА_9 на статисті вказала механізм та локалізацію нанесення ударів її хлопцю, потерпілому ОСОБА_5 обвинуваченим ОСОБА_4 .

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія Слідчий експеримент, проведений 28 червня 2021 року з участю свідка ОСОБА_9 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих, статиста.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол слідчого експерименту від 28 червня 2021 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 червня 2021 року вбачається, що свідок ОСОБА_9 впізнала особу, яка 20 червня 2021 року у квартирі АДРЕСА_3 наносила удари кулаком по голові, в завушну область зліва, її хлопцю, потерпілому ОСОБА_5 .

У відповідності до вимог ст. 94 КПК України, суд вважає, що слідча дія пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, проведений 29 червня 2021 року з участю свідка ОСОБА_9 був проведений з додержанням вимог ст. 223, 240 КПК України, а саме - у присутності двох понятих.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до обґрунтованого переконання, що Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 червня 2021 року у розумінні вимог ст. 86 КПК України є допустимим доказом, оскільки він отриманий у порядку, встановленому КПК України.

Як зафіксовано в Протоколі вищевказаної слідчої дії, ніяких зауважень і доповнень з боку учасників слідчої дії не надійшло.

Із Висновку судово - медичної експертизи № 268 від 29 червня 2021 року, вбачається, що на підставі описової частини висновку експерта № 256 від 22 червня 2021 року, можливо утворення виявленого у ОСОБА_5 забою м`яких тканин лівої тім`яної ділянки внаслідок обставин, на які вказали потерпілий та свідок ОСОБА_9 , в ході допитів та під час проведення слідчих експериментів за їх участі. На механізм утворення виявлених у ОСОБА_5 саден правого передпліччя та V пальця правої кисті потерпілий та свідок ОСОБА_9 , не вказують у ході допитів та під час проведення слідчих експериментів за їх участі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України».

Згідно правового змісту норм ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Стаття 62 Конституції України гарантує, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу.

При цьому саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачений винен.

Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення за ст. 125 ч. 1 КК України, знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 125 ч. 1 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризуючих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до кримінальних проступків, характер, ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.п.2,3 «при призначенні покарання, суди повинні всебічно враховувати фактичні обставини кримінального провадження у їх сукупності та визначати тяжкість конкретних злочинів враховуючи їх індивідуальний ступінь. Визначаючи ступінь тяжкості злочину судам необхідно виходити з особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб, кількість епізодів злочинної діяльності, характер та ступінь наслідків. Отже, ступінь тяжкості злочину визначається характером того діяння, яке було вчинено у конкретному випадку. На неї впливають різні об`єктивні та суб`єктивні обставини, зокрема цінність тих суспільних відносин на які посягає винний, тяжкість наслідків (характер посягання), спосіб посягання форма й ступінь вини наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.»

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, посередньо характеризується за місцем мешкання, на диспансерному обліку чи під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт, в межах санкції інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дана правова норма має змогу бути застосована, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді громадських робіт є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді громадських робіт на строк сто шістдесят годин.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту реального відбуття покарання у вигляді громадських робіт.

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1