ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/363/21 Справа № 201/1764/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, громадянка України, з вищою освітою, фізична особа підприємець, незаміжня, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000183,
за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 15 квітня 2021 року, з визначенням застави у розмірі 120 000 грн., та роз`ясненням підозрюваній її процесуальні обов`язки у разі внесення суми застави.
Рішення суду обґрунтовано тим, що зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у інкримінованих їй правопорушеннях; по справі встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3. ч.1 ст. 177 КПК України; враховуючи дані про особу підозрюваної, яка незаміжня, не має дітей і не має такої зайнятості, яка б утримувала її на місці, хоча є фізичною особою підприємцем, має зареєстроване місце проживання, проте там не проживає, слідчий суддя прийшов до висновку, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та зможе запобігти визначеним ризикам.
В апеляції:
- прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що висновки слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вважає вірними, але не погоджується з визначеним розміром застави, оскільки вважає, що сума, яку визначив слідчий суддя не забезпечить належну поведінку ОСОБА_6 і вона зможе вчинити встановлені ризики.
Заслухавши сторони кримінального провадження, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляції, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Оскільки в апеляції прокурор не оскаржує обґрунтованість підозри, визначені ризики та обраний судом вид запобіжного заходу, інші учасники кримінального провадження апеляцій не надавали, то вказані обставини не розглядаються і відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, колегія суддів переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді в межах апеляції прокурора.
Доводи прокурора щодо необґрунтованості визначення слідчим суддею застави у розмірі 120 000грн. з посиланням на неврахування судом особливого характеру справи, характеристики особи підозрюваної та її матеріального становища є безпідставним з огляду на таке.
За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначаючи розмір застави дотримався вказаних норм закону та врахував тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а саме, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно ст. 12 КПК України, є тяжким злочином, та дані про особу підозрюваної, зокрема, що вона незаміжня, є фізичною особою-підприємцем, має зареєстроване місце проживання, проте там не мешкає, на що також посилається і прокурор в апеляції, тому справедливо і обґрунтовано визначив заставу у розмірі 120 000 гривень, що не є мінімальним розміром застави, передбаченого п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а наближене більш до максимального, та не є непомірним для підозрюваної, що в повній мірі узгоджується з вимогами зазначених норм КПК України.
З наведеного, висновок слідчого судді про те що саме такий розмір застави, як альтернативний забезпечить запобігання визначених ризиків, на думку колегії суддів є обґрунтованим і справедливим.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 120 000грн., оскільки таке рішення в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження і є достатнім і необхідним для запобігання визначених судом ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Отже, за наведених обставин, доводи прокурора в апеляції на те, що оскаржувала ухвала суду є необґрунтована, є безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваній злочину, та тяжкість можливого покарання, як на це посилається прокурор в апеляції, не є виключними і достатніми обставинами для підтвердження збільшення розміру визначеного судом застави при вказаних обставинах.

Колегія суддів також зважає на те, що при застосуванні до підозрюваної виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави та її розмір, як альтернативного запобіжного заходу, відповідає правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року, де зазначено, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи, і що є дієвим механізмом контролю її поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

З врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження, положень кримінального процесуального закону, колегія суддів не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів наведених прокурором в апеляції.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не встановлено. Запобіжний захід щодо підозрюваної обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 182, 183, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4