Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/79/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за №0000027 від 24.07.2020 за апеляційною скаргою прокурора Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2020, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тернівка Новоархангельського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з середньо освітою, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючої, раніше не судимої, проживаючої АДРЕСА_1
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення у виді кримінального проступку та призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, строком 1 рік.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді громадський робіт на строк 80 годин.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Зазначає, що судом при постановленні вироку порушено вимоги ч.3 ст. 61 КК України де зазначено, що обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2005 та 2011 року народження, а тому покарання у виді обмеження волі за ч.1 ст. 185 КК України призначено незаконно.

Короткий зміст суті справи:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за те, вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), за таких обставин.
3 липня 2020 року о 10.00 год. обвинувачена прийшла до магазину «Копілка», що розташований по вулиці Центральній 32, в селищі Новоархангельськ Кіровоградської області, власником майна в якому, є юридична особа - ТОВ «ДНК ГРУПП».
Перебуваючи у вказаному магазині і переконавшись в тому, що продавців та сторонніх осіб поруч не має, обвинувачена шляхом вільного доступу таємно викрала з вітрин магазину наступні товари: чотири шоколадки «Мілка» молочна, чотири шоколадки «Корона» молочна, каву "Якобз" Монарх», ковбасу «Ятрань Варшавська», що на праві приватної власності належали ТОВ «ДНК ГРУПП».
Після чого, обвинувачена разом із викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд чим спричинила потерпілому ТОВ «ДНК ГРУПП» майнову шкоду на загальну суму 482,48 грн.
Заслухавши доповідача, прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_7 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_9 , які не заперечували стосовно задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 за кримінальним законом та доведеність її вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України, заслуговують на увагу.
Як вбачається з резолютивної частини вироку, ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Між тим, згідно із ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_11 , 2005 року народження, та ОСОБА_12 , 2011 року народження.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обвинувачена ОСОБА_7 підпадає під категорію суб`єктів, до яких обмеження волі не застосовуються.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, вважається неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Частиною першою статті 185 КК України передбачено покарання за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку) у вигляді штрафу, громадські роботи, виправні роботи, арешт або обмеження волі.
Суд першої інстанції, в порушення вищевказаних вимог Закону, призначив покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі, що призвело до неправильного застосування Закону.
Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2020 відносно ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.
Призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт на строк 80 годин.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: ( підписи )
Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2