Справа № 458/98/21
УХВАЛА

/про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження/

18.02.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка клопотання прокурора про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, в межах кримінального провадження № 0000143 від 25.03.2015,

з участю прокурора ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Прокурор Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, в межах кримінального провадження № 0000143 від 25.03.2015.

В обґрунтовування клопотання посилається на те, що 25 березня 2015 року до Турківського ВП Самбірського ВП ГУНП у Львівській області поступили матеріали із прокуратури Турківського району щодо виділення матеріалів досудового розслідування щодо невідомої особи, яка незаконно зрізала 5 дерев породи ялиця у кварталі № 9 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП Галсільліс, спричинивши при цьому матеріальну шкоду, тобто вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 246 КК України.

Однак, на даний час особа, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, органами досудового розслідування не встановлена, жодній особі про підозру не повідомлялося.
Оскільки дане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів і подія мала місце 25 березня 2015 року, а тому з урахуванням вимог ст. 49 КК України просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 31) ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання, навівши мотиви, зазначені у ньому і просить його задовольнити.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Частиною другою статті 7 КПК України передбачено, що зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 25 КПК України, зокрема, зобов`язує прокурора, слідчого вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз вищенаведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст.284 КПК України має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

У контексті наведеного, всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «...для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Із матеріалів кримінального провадження, яке долучено до клопотання прокурора вбачається, що дане провадження розпочато на підставі матеріалів із прокуратури Турківського району про виділення матеріалів досудового розслідування щодо невідомої особи, яка незаконно зрізала 5 дерев породи ялиця у кварталі № 9 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП Галсільліс, внаслідок чого спричинено збитків на суму 33 368,96 гривень, за № 0000143 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

Оглянувши матеріали кримінального провадження, встановлено, що в ньому наявні лише постанова про виділення матеріалів досудового розслідування від 25 березня 2015 року; протокол про лісопорушення № 7 від 10 березня 2015 року; допит свідка ОСОБА_4 про те, що 7 березня 2015 року здійснював обхід ввіреного йому кварталу № 9 Надсянського лісництва Турківського ДЛГП Галсільліс і виявив ОСОБА_5 , який зрізав одне сироростуче дерево породи ялиця, та, пройшовши декілька метрів ще 5 пнів від свіжозрізаних дерев породи ялиця, пішовши до будинку ОСОБА_5 , виявив на подвір`ї його житлового будинку АДРЕСА_1 , довжиною приблизно по 8-9 метрів; допит свідка ОСОБА_6 .
Однак, слідчим не проведено з цього приводу жодних слідчих дій для встановлення дійсних обставин злочину, не допитано ОСОБА_5 , не проведено огляд місця події, огляд подвір`я ОСОБА_5 тощо.

У матеріалах кримінального провадження наявна лише постанова про призначення комплексної судової лісогосподарської та інжерено-екологічної експертизи від 13 січня 2020 року, хоча висновок цієї експертизи відсутній.
Також не визнано належного представника потерпілого.
Будь-які інші слідчі дії у межах кримінального провадження проведені не були, фактичний розшук причетних осіб до правопорушення не здійснювався, більше того, речовий доказ дерева не вилучалися, а теперішнє їх місце перебування невідоме, постанова про визнання їх речовим доказом відсутня.
Судячи із матеріалів провадження, орган досудового розслідування і не намагався цього зробити.
Вказане досудове розслідування не може вважатись ефективним, ретельним, безстороннім, сумлінним та таким, що спрямоване на виконання завдань кримінального провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 31 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до п. 31) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Тобто, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Водночас,з матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_6 чітко вказали, хто саме вчинив правопорушення, а відтак передчасним є висновок, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, неможливо встановити.
Відмова прокурору у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження не позбавляє його можливості повторного звернення до суду із зазначеним клопотанням після проведення досудового розслідування відповідно до норм КПК України.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним і рішення про закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним завданням та засадам кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000143 від 25.03.2015 необхідно відмовити і повернути клопотання та матеріали кримінального провадження до Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст. 284, 369, 371, 372 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
Клопотання і матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 25.03.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, повернути до Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури Львівської області для продовження досудового розслідування.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає .

Суддя ОСОБА_1