Справа № 216/550/19
Провадження № 1-кп/216/231/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002284 від 14 грудня 2018 року, № 0000159 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Криворізького району Дніпропетровської області, який є громадянином України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03 червня 2009 року Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 22 травня 2012 року по відбуттю строку покарання;

- 30 вересня 2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 185, 75, 76 КК України до 4 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки;

- 05 листопада 2015 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70, 75, 76 КК України до 4 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки;

- 19 листопада 2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70, 75 до 4 років обмеження волі з іспитовим строком 3 роки,

- 24 жовтня 2018 року Дзержинським районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 02 грудня 2019 року Дніпровським апеляційним судом за ч.1 ст. 263, ч. 1 ст.71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 13 грудня 2018 року, більш точного часу слідством не встановлено, знаходячись біля смітника розважального закладу «Luna» («Муравейник»), розташованого по вул. Віталія Матусевича на адміністративній території Металургійного району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де на асфальтному покритті дорожнього полотна, побачив 4 (чотири) сліп-пакети, в якому знаходилась суха подріблена речовина, тоді ОСОБА_3 , усвідомивши, що у знайденому ним знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання, без мети збуту, підняв із землі, тим самим, незаконно придбав знайдене - особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, поклавши його до внутрішньої правої кишені, одягненого на ньому куртки, почав незаконно його зберігати при собі. Так, 14 грудня 2018 року в період часу з 13.08 год. по 13.21 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля будівлі житлового будинку АДРЕСА_3 , на законну вимогу працівників Криворізького відділу поліції ГУНИ в Дніпропетровській області, у присутності двох понятих, надав для огляду 4 (чотири) знайдені ним 13.12.2018 пакети із речовиною, яка згідно з висновком експерта № 30/8.6/18 від 23.01.2019, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, масою : 3,587 г, 2,851 г, 2,396 г, 2,400 г. Загальна маса вилученого у ОСОБА_3 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу складає - 11,234 г. Тобто ОСОБА_3 , незаконно придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, без мети збуту.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_3 , 23.01.2019 приблизно о 17.00 годині, діючи повторно, знаходячись у підземному пішохідному переході розташованому по вул. Петра Калнишевського в Центрально-Міському районі м. Кривий Ріг, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи з корисливих мотивів, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилося у поштовху потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок чого останній впав на землю, випустив з руки свій мобільний телефон марки «Nomi і184» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . ОСОБА_3 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, з землі викрав вищевказаний мобільний телефон, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та обернувши викрадене на свою користь, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 250 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів, в яких він обвинувачується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час судового розгляду, фактичні обставини скоєння правопорушень та пояснив, що дійсно вчинив вказані вище правопорушення за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось. У вчиненому кається, просить суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення такого клопотання не заперечував.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його клопотання, заявлене в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та в частині речових доказів та процесуальних витрат, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склад правопорушень, передбачених:

ч.1 ст. 309 КК України за ознаками: незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту;

ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття та визнання своєї вини обвинуваченим.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України - вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних засобів.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення правопорушення, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, під наглядом лікаря нарколога не перебував і не перебуває (м.к.п. а.с.43).

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин і кримінальний проступок.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, враховуючи санкцію ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 309 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових злочинів, а також буде необхідним і достатнім.

Потерпілим цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження були проведені експертні дослідження: судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (висновок №30/8.6/18 від 23.01.2019) на проведення якої було затрачено кошти з Державного бюджету України в розмірі 1144,00 грн, а також судова товарознавча експертиза (висновок № 34/12.1/208 від 14.02.2019), на проведення якої було затрачено кошти з Державного бюджету України в розмірі 572,00 грн, що підтверджується довідками експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70, 72 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеним за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Дніпровського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 28 січня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз в розмірі 1716 грн 0 коп. (одна тисяча сімсот гривень нуль копійок).

Речові докази:

мобільний телефон марки «Nomi і184» імеі: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_5 (м.к.п.а.с.34) залишити потерпілому;

особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 11,849 г, долучений до матеріалів кримінального провадження №0002284 на підставі постанови від 23.01.2019, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Криворізького РУП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0002284, 0000159 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/550/19.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду, через Центрально-Міський районний суд м. Кривий Ріг Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при проголошенні вироку, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1