КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного судув складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0000444 від 15.01.2020 року стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегово Закарпатської області, громадянки України, незаміжньої, без освіти, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком обвинувачена ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без зміни до набрання вироком законної сили.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та цивільного позову.

Згідно вироку, суд визнав доведеним, що 14 січня 2020 року, приблизно о 16 годині 07 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, площа Софіївська, ОСОБА_7 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та невстановлена особа, діючи за попередньою змовою групою осіб, звернули свою увагу на ОСОБА_8 , дочекавшись поки ОСОБА_8 почне рух по пішохідному переходу в напрямку Софіївської площі, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження підійшла ззаду до потерпілої ОСОБА_8 та діючи у групі з ОСОБА_7 і невстановленою особою, своєю рукою непомітно відкрила її рюкзак, звідки таємно викрала шкіряний гаманець червоного кольору, вартістю 250 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 9 000 гривень, 3 000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ, станом на 14 січня 2020 року, становило 71 782 гривень 50 копійок, 2 050 Євро, що відповідно до курсу НБУ, станом на 14 січня 2020 року становило 54 581 гривні 25 копійок, після чого швидко передала викрадене майно ОСОБА_7 , яка в цей час, разом з невстановленою особою спостерігала за діями оточуючих та потерпілої. Після чого, ОСОБА_7 , особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та невстановлена особа пішли в приміщення магазину «Продукти», що в будинку АДРЕСА_2 , де розподілили викрадені грошові кошти між собою.
А всього ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, таємно викрала чуже майно, на загальну суму 135 613 гривень 75 копійок, завдавши потерпілій ОСОБА_8 значної матеріальної шкоди.

На вказаний вирок, захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить змінити оскаржуваний вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року в частині призначеного покарання, застосувавши до обвинуваченої ст.75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а в решті вирок залишити без зміни.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст. 65 КК України і роз`яснень викладених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» та зазначає, що при призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд в достатній мірі не врахував усіх обставин, що пом`якшують покарання, зокрема обставину, що злочин вчинено неповнолітньою особою, на момент вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 виповнилось тільки 14 років.
Також захисник вказує, що при призначенні покарання суд безпідставно врахував негативну характеристику обвинуваченої, якавиросла в сім ї, що не забезпечила їй належного виховання та освіти, проте не надав належної оцінки тим обставинам, що до кримінальної відповідальності вона не притягувалася, на даний час позитивно характеризується, відвідує школу на території ДУ « Київський слідчий ізолятор», навчилась писати та читати, має позитивні плани на майбутнє, а тому вважає, що до обвинуваченої можливо застосувати положення ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу і не заперечувала проти пом`якшення обвинуваченій покарання, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000444 стосовно ОСОБА_7 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, провівши в межах висунутого обвинувачення судовий розгляд, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності та за встановлених фактичних обставин, за яких ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, дійшов висновку про винуватість обвинуваченої у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому, з наведенням в обвинувальному вироку доказів на підтвердження свого висновку щодо доведеності її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який грунтується на доказах наведених у вироку.

За приписами ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого нею злочину, дані, що характеризують її особу, стан здоров`я, вік обвинуваченої, умови її життя та виховання, рівень розвитку та вплив дорослих. Також судом було враховано, що обвинувачена ОСОБА_7 є неповнолітньою особою і на час вчинення злочину перебувала у м. Києві без нагляду батьків та місця проживання, школу не відвідувала, вчинила даний злочин разом з іншими особами, більшість з яких є повнолітніми. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

Переглядаючи в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції в межах поданої захисником апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при призначенні обвинуваченій покарання, суд в повній мірі не врахував дані про її особу, зокрема те, що остання вчинила злочин у неповнолітньому віці, якій виповнилось 14 років, її роль при викрадені майна потерпілої у співучасті з повнолітніми особами була другорядною, тобто не була активною, а тому зважаючи на конкретні обставини справи, враховуючи вищезазначені факти і дані про її особу, а також дані досудової доповіді щодо позитивних змін її особистості, колегія суддів, з урахуванням особи винної і тих обставин, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 вчинила у неповнолітньому віці, що її роль при викрадені майна була другорядною, раніше не судима, вважає наведені обставини такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які дають апеляційному суду підстави для застосування положень ст. 69 КК України та призначення обвинуваченій більш м`якого покарання ніж передбачено законом, шляхом зміни вироку та пом`якшення призначеного покарання.

Підстав для застосування положень ст. 104, 75 КК України та звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, про що ставиться питання в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2021 року у кримінальному провадженні №0000444 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України змінити.

Пом`якшити ОСОБА_7 призначене покарання за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_2