Номер провадження 11-сс/804/239/21

27.05.2021р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду у складі:
судді доповідача Залізняк Р.М.,
суддів Савкової С.В., Круподері Д.О.
при секретарі судового засідання Ситніку Д.Л.
за участю адвоката Дорошенка С.М.
в с т а н о в и л а :
Ухвалу оскаржено захисником Дорошенком С.М., який:
- вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки слідчий суддя не дав правильної оцінки доводам представника потерпілого про неправильне застосування слідчим кримінального закону, який зумовлює саму кримінально правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КПК України, а також що зазначена слідчим підстава для закриття провадження «в діях формально вбачаються ознаки злочину» у взаємозв`язку з її мотивуванням не містить правової визначеності, оскільки залишає можливість тлумачення «закрито у зв`язку зі смертю винної особи»;
- вказує, що органом досудового розслідування при розслідування кримінального провадження за ч. 2 ст. 414 КК України було визначено, що суб`єктом вказаного кримінального правопорушення є військовослужбовець, якому відповідні речовини (предмети) були надані (ввірені) у службове користування, передані для охорони, перевезення, підрахунку, проведення занять, обслуговування тощо, який в силу службового становища чи у зв`язку з виконанням певних обов`язків мав до них відношення і скористався ними без дозволу командування; який незаконно отримав ці речовини (предмети) внаслідок їх викрадення, привласнення, вимагання тощо, проте не вказано, якими доказами підтверджено, що військовослужбовцю ОСОБА_2 невстановлений предмет був наданий (ввірений) у службове користування, переданий для охорони, перевезення, підрахунку, проведення занять, обслуговування на взводному опорному пункті, де він ніс службу, і він скористався ним без дозволу командування, або ж що він незаконно отримав цей предмет внаслідок викрадення, привласнення, вимагання;
- вважає, що слідчим суддею не було достатньою мірою перевірено, що при винесенні оскаржуваної постанови слідчим у порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України не було надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником та її представником, та передчасно прийнято рішення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах у їх взаємозв`язку та сукупності;
- вважає передчасним висновок слідчого судді, який погодився із тим, що слідчим при розслідуванні вказаного кримінального провадження виконані всі необхідні слідчі дії, оскільки не було задоволено і невмотивовано відмову у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про проведення додаткових слідчих дій, що не стало предметом ретельної перевірки та вивчення слідчим суддею;
- наголошує, що слідчим не було проведено судової вибухо-технічної експертизи предметів, вилучених з тіла загиблого ОСОБА_2 , тому фактичні обставини його загибелі достеменно не встановлені, що є завданням досудового розслідування, оскільки з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий направив на вказану експертизу тільки вилучені 18.08.2019р. на місці події уламки сріблястого кольору, а не ті, що були ним отримані 27.05.2020р. за протоколом тимчасового доступу;
- зазначає, що характер тілесних ушкоджень у загиблого ОСОБА_2 суперечить висновку вибухо-технічної експертизи предметів, оскільки поранення на його тілі та кістках є округлими за формою;
- звертає увагу, що відповідно до висновку № 232/1 від 01.10.2019р. СМЕ Луганського бюро СМЕ при дослідженні внутрішніх органів загиблого виявлено: «При дослідженні ребер з боку порожнини грудної клітини виявлений багатоуламковий вогнепальний перелам 1-го ребра зліва … багатоуламковий вогнепальний перелам лівої ключиці...», вказані ушкодження свідчать про факт застосування вогнепальної зброї, що також суперечить протоколам допиту свідків та протоколу огляду місця події;
- вважає, що саме за результатами додаткових слідчих дій та висновками судових експертиз про проведення яких прохав представник заявниці, і ці обставини могли бути всебічно встановлені, тому не можливо виключати іншу кримінально правову кваліфікацію, а саме за ч. 2 ст. 115 чи ч. 3 ст. 258 КК України, або ж встановлення підстав для кваліфікації дій інших осіб як військовий злочин (ст.ст. 412, 418, 420, 425 КК України);
- вказує, що місцеположення тіла загиблого ОСОБА_2 не відповідає факторам вибуху, оскільки на фототаблиці відсутнє будь-яке уламкове механічне ушкодження та обпалення білої фарби, та на нижніх кінцівках загиблого вочевидь наявні зовнішні ушкодження округлої кулеподібної форми; поряд із ліжком загиблого стоїть стілець у неприродній обстановці, ніжками на подушці, при цьому на ньому відкрита сумка із ліхтариком, які мали б бути знесені під дією вибухової хвилі;
- зазначає, що слідчим не було знято жодного змиву біологічного матеріалу на марлеві тампони, в протколі огляду не описані ті кулеподібні ушкодження дерев`яних стійок на даху намету, які явно обведені навкруги олівцем спеціалістом вибохотехніком, що свідчить про незацікавленість слідчого у закріпленні фактичних обставин події;
- вказує, що показання свідка ОСОБА_3 не відповідають дійсності, оскільки він наголошував, що під час вибуху отримав осколкове поранення у коліно та щоку, проте відповідно до висновків СМЕ таких тілесних ушкоджень у свідка ОСОБА_3 виявлено не було;
- наголошує, що оскільки відповідно до висновку СМЕ трупа раневий канал легень у загиблого був спрямований зверху вниз, то слід вважати, що вибух стався в районі голови загиблого або над ним;
- зазначає, що відмовляючи у проведенні додаткових слідчих дій, слідчий послався на особисті припущення, що кисть загиблого імовірно розірвало від вибуху, та послався на давність проведення огляду місця події у 8 місяців, що дає підстави вважати що тіло загиблого переміщувалося, тобто вибух стався у іншому місці, та був приведений до дії вибуховий предмет який начинений кулькоподібними предметами та не відповідає характеристикам ВОГ-25;
- зазначає, що при огляді місця події зафіксовано предмет із частиною проводу із закріпленою на його кінці електронною платою, яка може становити частину саморобного пристрою,що спрацював внаслідок дистанційного управляння з телефону, що може свідчити про здійснення терористичного акту невстановленими особами;
- вважає висновок слідчого про те, що в матеріалах кримінального провадження наявні детальні допити потерпілих і свідків, які цілковито дають змогу відтворити обстановку, яка мала місце 18.08.2019р.,є передчасними та є неповнотою проведення слідчих дій;
Про дату, час та місце судового розгляду прокурор повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи адвоката Дорошенка С.М., який діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 , який підтримав доводи поданої апеляційної скарги та прохав її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги за таких підстав.
Дослідивши матеріали вказаного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова винесена слідчим 3-го слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську Чуясом Д.О. з урахуванням усіх обставин справи, під час досудового розслідування, був проведений необхідний обсяг слідчих дій, які були достатніми для прийняття процесуального рішення, а саме слідчим було оглянуто місце події, проведені судово-медичні експертизи від 01.10.2019р. та 08.04.2020р., компютерно-технічна та вибохотехнічна експертизи, надано оцінку поясненням свідків та матеріалам досудового розслідування, після чого слідчий обґрунтовано прийшов до висновку про закриття кримінального провадження.
При цьому слідчим суддя критично віднісся до твердження представника заявника про невжиття слідчим необхідних слідчих дій для встановлення іншого складу злочину, обґрунтувавши свої висновки тим, що в матеріалах досудового розслідування відсутні відомості, які б вказували на наявність іншого складу кримінального правопорушення ніж визначеного слідчим при досудовому розслідуванні.
Суд апеляційної інстанції не може погодитись із таким рішенням слідчого судді слідчого судді за таких підстав.
06.01.2021р. слідчий суддя розпочав розгляд скарги захисника Дорошенка С.М. за участю адвоката Дорошенка С.М., що підтверджується журналом судового засідання.
(а.с. 32)
У судовому засіданні слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження, що підтверджується мотивувальною частиною ухвали слідчого судді та журналом судового засідання.
(а.с. 32, 33)
Проте суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками слідчого судді, що слідчим під час досудового розслідування був проведений необхідний обсяг слідчих дій, які були достатніми для прийняття процесуального рішення, яким є закриття кримінального провадження, за таких підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що судове засідання в суді першої інстанції розпочато о 10:52год. з відкриття судового засідання, що підтверджується журналом судового засідання. О 10.54. після вирішення процесуальних питань слідчий суддя приступив до розгляду скарги та перейшов до дослідження документів, о 10:56год. слідчий суддя закінчив з`ясування обставин та перейшов до судових дебатів.
Таким чином у суд апеляційної інстанції викликає обґрунтований сумнів про повне, всебічне та неупереджене дослідження матеріалів кримінального провадження слідчим суддею у судовому засіданні, про яке наголошено у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, у вкрай стислий час судового розгляду, оскільки матеріали кримінального провадження містять 208 аркушів.
При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з матеріалів судової справи неможливо встановити, у який спосіб матеріали кримінального провадження були надані слідчому судді, оскільки відсутній відповідний супровідний лист ТУ ДБР розташованому у м. Краматорську Донецької області, яким направлено матеріали кримінального провадження, представник ТУ ДБР розташованому у м. Краматорськ Донецької області у судовому засіданні участь не приймав, також відсутній супровідний лист повернення матеріалів кримінального провадження слідчим суддею до органу досудового розслідування.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана ухвала слідчого судді не містить повного, достатнього обґрунтування слідчим суддею визнання необґрунтованими доводи адвоката Дорошенка С.М. щодо неповноти проведення слідчим досудового розслідування.
Таким чином суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками слідчого судді щодо законності, повноти, всебічності та неупередженості проведення слідчим досудового розслідування та приходить до висновку по скасування ухвали слідчого судді.
Щодо доводів апеляційної скарги адвоката Дорошенка С.М. про неповноту проведення слідчим досудового розслідування, суд апеляційної інстанції вважає звернути увагу на таке.
- витяг з ЄРДР про факт внесення відомостей за ч. 2 ст. 414 КК України за фактом вибуху на території в/ч 3035 НГУ у руках військовослужбовця невстановленого предмету, внаслідок якого один військовослужбовець загинув, троє військовослужбовців отримали поранення. (а.с. 1);
- доручення прокурора на проведення досудового розслідування (а.с. 2);
- повідомлення командира військової частини про факт надзвичайної події (4-5);
- протокол огляду місця події від 18.08.2019р. з фото таблицею (а.с. 7-15);
- довідку про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 18.08.2019р. (а.с. 16);
- акт перевірки об`єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин обо конструктивно схожих на них предметів від 18.08.2019р.(а.с. 17);
- постанова слідчого про визнання речовими доказами предметів вилучених в ході огляду місця події (а.с. 18);
- висновок судово-медичної експертизи трупа Загиблого ОСОБА_2 № 232/1 від 01.10.2019р. (а.с. 41-46);
- протоколи допиту свідка ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 які повідомили про обставини події, яка мала місце 18.08.2019р. за їх участю та участю загиблого ОСОБА_2 (47-50, 53-55, 58-60, 63-66);
- постанова про відмову у задоволені клопотання про визнання потерпілою ОСОБА_7 від 01.11.2019р. (а.с. 69-70);
- медична документація щодо виявлення тілесних ушкоджень у свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (а.с. 84-90);
- ухвала слідчого судді від 10.01.2020р. про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_8 про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_9 потерпілою та зобов`язати вчинити певні дії (а.с. 98);
- постанова слідчого від 20.03.2020р. про визнання ОСОБА_7 потерпілою (а.с. 106-107);
- протокол допиту потерпілої ОСОБА_1 (113-115);
- висновок судово-медичної експертизи № 22 від 08.04.2020р. щодо тілесних ушкоджень свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 із медичною документів цією (а.с. 131-142);
- клопотання адвоката Дорошенка С.М. від 17.04.2020р. про здійснення слідчих та процесуальних дій (143-146);
- постанова слідчого про часткове задоволення клопотання адвоката Дорошенка С.М. від 17.04.2020р. про здійснення слідчих та процесуальних дій (а.с. 147-150);
- висновок комп`ютерно-технічної експертизи від 07.08.2020р. (а.с. 156-163);
- скарга адвоката Дорошенка С.М. від 19.05.2021р. на незаконне рішення слідчого (а.с. 168-172);
- висновок проведення комплексної вибухотехнічної експертизи від 09.09.2020р. (а.с. 184-200);
Суд апеляційної інстанції, дослідивши наведені вище докази, які здобуті слідчим під час проведення досудового розслідування, не може визнати їх достатніми для прийняття рішення слідчим про закриття кримінального провадження, оскільки вказані вище докази не дають повної та змістовної відповіді на зазначені численні суперечності, які наведені у доводах апеляційної скарги адвоката Дорошенка С.М., а саме:
- якими доказами підтверджено, що військовослужбовцю ОСОБА_2 невстановлений предмет був наданий (ввірений) у службове користування, переданий для охорони, перевезення, підрахунку, проведення занять, обслуговування на взводному опорному пункті, де він ніс службу, і він скористався ним без дозволу командування, або ж що він незаконно його отримав внаслідок викрадення, привласнення, вимагання;
- слідчим не було проведено судової вибухо-технічної експертизи предметів, вилучених з тіла загиблого ОСОБА_2 , тому фактичні обставини його загибелі достеменно не встановлені, що є завданням досудового розслідування, оскільки з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий направив на вказану експертизу лише вилучені 18.08.2019р. на місці події уламки сріблястого кольору, а не ті, що були ним отримані 27.05.2020р. за протоколом тимчасового доступу;
- чому відповідно до висновку № 232/1 від 01.10.2019р. СМЕ Луганського бюро СМЕ при дослідженні внутрішніх органів загиблого виявлено: «При дослідженні ребер з боку порожнини грудної клітини виявлений багатоуламковий вогнепальний перелам 1-го ребра зліва … багатоуламковий вогнепальний перелам лівої ключиці;
- не звернуто увагу на показання свідка ОСОБА_3 який показав, що під час вибуху отримав осколкове поранення у коліно та щоку, проте відповідно до висновків СМЕ таких тілесних ушкоджень у свідка ОСОБА_3 виявлено не було;
- чому відповідно до висновку СМЕ трупа було виявлено, що раневий канал легень у загиблого був спрямований зверху вниз, тому слід вважати, що вибух стався в районі голови загиблого або над ним;
Також слідчим при проведення досудового розслідування не здобуто доказів на усунення інших суперечностей, про які наголошував адвокат ОСОБА_8 у доводах апеляційної скарги щодо можливості перемішення трупу загиблого, імовірності вибуху вибухового пристрою дистанційно, обпалення краски на стійках ліжка, перевертання стільця у безпосередній близькості від вибуху тощо, та про які він наголошував раніше при проведенні досудового розслідування.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наслідком вибуху, який стався 18.08.2019р. на взводному опорному пункті Л1/1 в 500м від автошляху Бахмут-Лисичанськ, стала загибель військовослужбовця ОСОБА_2 , а також травмування ще трьох військовослужбовців НГУ.
Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя, а обов`язок держави захищати життя людини. Формою державного захисту життя та особистої недоторканості людини є встановлення кримінальної відповідальності за злочин проти життя і здоров`я.
Суд апеляційної інстанції вважає, що у кримінальному провадженні, у якому розслідується факт загибелі людини, мають бути усунуті найменші сумніви повноти, всебічності та неупередженості проведеного розслідування, для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення (а в даному випадку слідчого) була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку встановив слідчий, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, встановлених при досудовому розслідуванні, - є та версія подій, яка дає неспростовні підстави для прийняття відповідного рішення.
Враховуючи наведене вище суд апеляційної інстанції не може погодитись із постановою слідчого про закриття кримінального провадження через неусунуті суттєві суперечності, та приходить до висновку про її скасування знаправленням матеріалів кримінального провадження для проведення досудового розслідування.
Таким чином доводи апеляційної скарги адвоката Дорошенка С.М. щодо неповноти проведеного слідчим досудового розслідування є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.
Судді