Справа № 460/3342/19
Провадження №1-кп/944/371/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.07.2021м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619 від 21.06.2019, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Буськ Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє Шевченківським районним судом м.Львова за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_5 09.08.2018, будучи військовослужбовцем Збройних сил України, призваним за контрактом, в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, діючи в умовах особливого періоду самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 та без поважних причин перебував поза її межами до 14.01.2019. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що дійсно 09.08.2018 без дозволу командування залишив військову частину і з того часу по 14.01.2019 перебував у м.Львові. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Суд вважає, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України доведена повністю.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України, оскільки він, будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 в умовах особливого періоду самовільно залишив військову частину.
Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередню характеристику за місцем проживання, щире каяття у вчиненому та участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Таким чином суд вважає, що покарання ОСОБА_5 слід обрати в межах санкції статті за якою він обвинувачується у виді позбавлення волі.
Згідно з ч. 4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком. Тому покарання ОСОБА_5 слід визначити з врахуванням покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2021.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КІІК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно з ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_5 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Шевченківського районного суду м.Львова у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.
В строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати відбуте частково покарання за вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 05.04.2021.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1