Провадження: № 1-кп/484/125/21
Справа: № 484/2739/20
Вирок

іменем України

16.02.2021року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

адвоката - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження № 0000866 від 03 травня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк Донецької області, громадянина України, освіта вища, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , тимчасово проживав АДРЕСА_2 , раніше судимий:

17.03.2011 Алчевським міським судом Луганської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.70 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 18.09.2012 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 16 днів;

10.10.2016 року Глухівським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України 4 роки позбавлення волі, звільнився 31.01.2019 року умовно достроково невідбутий строк 1 рік 3 місяці 6 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

встановив

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та скоїв новий умисний злочин.

Так, 2 травня 2020 року, бизько 13.00 години ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні квартири належній ОСОБА_7 , розташованої за адресою АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав з 02.05.2020 року.

Перебуваючи у кімнаті залу даної квартири ОСОБА_4 побачив на дерев`яній полиці золотий ланцюжок з підвіскою на якій зображена «Божа Мати» та який належав ОСОБА_7 . Саме в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки даних золотих виробів, належних ОСОБА_7 . Виконуючи задумане, користуючись тим, що за його злочинними діями нівхто не спостерігає, та не може чинити перешкоди, оскільки ОСОБА_7 перебувала в іншій кімнаті, ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з корисливою метою, шляхом вільного доступу таємно, викрав золотий ланцюжок з підвіскою на якій зображена «Божа Мати», загальною вагою 13 грамм (вартістю 1 рам золота у виробі 1300 грн., станом на травень 2020 року) та загальною вартістю 16900 гривень, який в подальшому поклав до своєї кишені. Після цього, з викраденим майном ОСОБА_4 покинув квартиру ОСОБА_7 , маючи реальну можливість розпорядитись ним на власний розсуд.

В результаті крадіжки, ОСОБА_7 , було завдано матеріального збитку н6а загальну суму 16900 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України, а саме: крадіжка, вчинена повторно.

В судовому засіданні прокурор надав угоду про визнання винуватості, згідно якої прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо визнання винуватості, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 3-х років обмеження волі. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його адвокат просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_7 до суду надала заяву, де вона не заперечує проти затвердження уогоди між прокурорм та обвинуваченим.

Представник потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні надав заяву про залишення цивільного позову без розгляду, оскільки потерпіла має намір звертатись до суду в порядку цивільного судочинства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної в угоді.

Цивільний позов потерпілої слід залишити без розгляду.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив

затвердити угоду про визнання винуватості від 16.02.2021 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Первомайської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді 3-х років обмеження волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 30 грудня 2020 року.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайоннний суд Миколаївської олбасті протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: