ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/2761/21 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1860/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2021 року про відмову в задоволенні подання начальника колонії про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено у задоволені подання ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25) про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018 року.
Суд мотивував своє рішення тим, що на даний час засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
Зазначено, що відсутні факти, які б свідчили, що поведінка засудженого та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, та навпаки встановлено, що більшу частину строку відбування покарання засуджений характеризувався посередньо, у лютому 2021 року вчинив порушення правил відбування покарання та вимог режиму колонії, раніше до нього застосовувались положення ст.ст. 82, 75 КК України, проте ОСОБА_7 знов вчиняв злочини, останній злочин вчинено під час дії іспитового строку.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.
Вважає, що за період відбування покарання він довів своє виправлення.
Зокрема вказує, що він позитивно характеризується адміністрацією виправної колонії, двічі заохочувався, регулярно приймає участь у заходах виховного характеру, приймає активну участь у суспільному житті колонії, приймає участь у спортивних масових заходах виправної колонії.
Зазначає, що працевлаштований на виробництві установи на посаді слюсаря, до праці ставиться сумлінно, нарікань не має, чесно виконує свої посадові обов`язки та ніколи не відмовляється від роботи. Залучається до робіт з благоустрою колонії і прилеглої до неї території. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує цю роботу, надає допомогу у оформленні наочної інформації. За час відбування покарання оволодів професією «токар» і отримав відповідне свідоцтво.
Крім того вказує, що повністю визнав свою вину у скоєнні злочину, щиро розкаявся та в разі звільнення від покарання має намір чесно трудитися, піклуватися про свою сім`ю і більше не вчиняти правопорушень. Звертає увагу, що він має постійне місце проживання після звільнення. Зобов`язується після звільнення працевлаштуватися та повністю сплатити процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової вибухотехнічної експертизи в сумі 1144 грн. на користь держави.
Не погодився з висновком суду щодо неможливості застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування у зв`язку з тим, що він раніше мав стягнення.
Вважає, що суд не врахував позитивну динаміку в його поведінці за період відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
В той же час, відповідно до ч.2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.
Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002, відповідно до яких суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.
Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено наступне:
ОСОБА_7 раніше судимий:
- 17.08.2004 року Первомайським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
- 13.07.2007 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч.ч.2,3 ст. 307, ст.ст. 69, 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, звільнений 25.06.2011 року на підставі ухвали Краснолучського міського суду Луганської області від 17.06.2011 року із заміною невідбутої частини покарання відповідно до ст. 82 КК України на виправні роботи, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 2 дні, з утриманням 10% заробітку в дохід держави, звільнений 19.02.2013 року по відбуттю строку покарання;
- 23.03.2018 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
На даний час ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 15.11.2018 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно зі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 23.03.2018 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Початок строку 10.01.2019 року, кінець строку 10.02.2022 року.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.01.2019 року.
Під час тримання в ДУ «Старобільський слідчий ізолятор» вимоги режиму тримання не порушував, заохочень не мав.
З 25.01.2019 року відбуває покарання у державній уставові «Олексіївська виправна колонія (№25)», мав стягнення у вигляді догани від 01.02.2019 року за порушення пожежної безпеки, яке на даний час погашено, 2 заохочення від 08.04.2020 та 08.02.2021 у виді подяк за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.
Станом на час звернення до суду із поданням засуджений характеризується в цілому позитивно. Згідно характеристики від 24.02.2021 року, ОСОБА_7 дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Залучається до робіт з благоустрою колонії і прилеглої до неї території. Приймає активну учать у суспільно - корисній праці. Проявляє ініціативу у виконанні робіт з благоустрою відділення та прилеглої території, зразково виконує цю роботу, надає допомогу у оформлені наочної інформації. До праці ставиться сумлінно, чесно виконує свої трудові обов`язки та ніколи не відмовлявся від праці. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у роботі та побуті, здійснює за ними належний догляд. Виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог правил пожежної безпеки і правил безпеки праці. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, має позитивну соціальну спрямованість, подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Підтримує соціальні зв`язки шляхом телефонних розмов, стосунки доброзичливі, позитивно впливають на процес виправлення. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, читає художню та духовну літературу. Приймає участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально - корисну активність в організації їх роботи. За характером спокійний, врівноважений. У скоєному злочині розкаюється.
Згідно вироку Лисичанського міського суду Луганської області 15.11.2018 року із засудженого стягнуто процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової вибухотехнічної експертизи в сумі 1144 грн. на користь держави, дані про сплату вказаних витрат матеріали не містять.
В особистості засудженого відбувся процес позитивних змін, він проявляє готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Відповідно до довідки адміністрації виправної колонії, ОСОБА_7 виводився на оплачувані роботи у травні-вересні 2019 р, лютому-грудні 2020 року. В січні 2021 року виводився на оплачувані роботи на працював на посаді слюсаря. (арк. 81 особової справи)
Разом з тим, з особової справи засудженого ОСОБА_7 вбачається наступне.
Згідно витягу з протоколу № 5 від 22.01.2020 року засідання комісії виправної колонії, ОСОБА_7 не став на шлях виправлення у зв`язку з чим йому відмовлено в зміні умов тримання на підставі ст.ст. 100, 101 КВК України. (арк. 28 особової справи)
Відповідно до характеристик на засудженого від 22.01.2020 року, 28 .07.2020 року ОСОБА_7 виконує законні вимоги представників адміністрації колонії лише під контролем, не завжди дотримується норм санітарії та особистої гігієни, не підтримує соціально корисні зв`язки, не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених відділення, характеризується посередньо.
Згідно витягу з протоколу № 33 від 29.07.2020 року засідання комісії виправної колонії, засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення у зв`язку з чим йому відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України. (арк. 45 особової справи)
Згідно заяви засудженого, він виявив бажання приймати участь в програмі ДВВ «Підготовка до звільнення» лише у 2021 році. (арк. 73 особової справи)
Із витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» № 25 від 22.02.2021 року слідує, що стосовно ОСОБА_7 розглядалося питання щодо накладення дисциплінарного стягнення. Прийтяно рішення про необхідність обмежитись профілактичною бесідою із засудженим. (арк. 96 особової справи)
Згідно рапортів працівників виправної колонії (арк. 97, 98, 99, 100), акту від 13.02.2021 року (арк. 101), 13.02.2021 року ОСОБА_7 в присутності інших засуджених висловлювався на адресу працівника колонії нецензурними та жаргонними словами, чим порушив вимоги режиму та правила відбування покарання. Причину порушення ОСОБА_7 в усній формі пояснив тим, що халатно ставиться до вимог та правил внутрішнього розпорядку. Надати письмове пояснення в категоричній формі відмовився.
Згідно акту співробітників колонії від 13.02.2021 року, під час профілактичної бесіди, засуджений ОСОБА_7 в категоричній формі відмовився надати письмову розписку про ознайомлення про час та місце проведення дисциплінарної комісії. (арк. 102 особової справи)
Таким чином, встановлені судовим розглядом дані щодо обставин відбування ОСОБА_7 покарання свідчать про те, що наразі відсутні достатні підстави для висновку щодо необхідності умовно-дострокового звільнення засудженого, адже відсутні факти, які б свідчили, що його поведінка та ставлення до праці набули таких позитивних, послідовних та сталих змін, що свідчать про його виправлення, та навпаки встановлено, що більшу частину строку відбування покарання засуджений характеризувався посередньо, у лютому 2021 року вчинив порушення правил відбування покарання та вимог режиму колонії, раніше до нього застосовувались положення ст.ст. 82, 75 КК України, проте ОСОБА_7 знов вчиняв злочини, останній злочин вчинено під час дії іспитового строку.
Колегія суддів погоджується з рішенням районного суду про відсутність підстав для задоволення подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.
Посилання в апеляційній скарзі засудженого на дані щодо його поведінки, зокрема отриманих ним заохочень, його працевлаштування вже комплексно досліджені судом першої інстанції при розгляді клопотання про умовно-дострокове звільнення, а підстав для надання ним іншої оцінки колегія суддів не вбачає.
Отже, викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними оскільки вони ґрунтуються на ретельному дослідженні поведінки засудженого за весь час відбування ним покарання та зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали за доводами апеляційної скарги та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги засудженого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 березня 2021 року про відмову в задоволенні подання начальника колонії про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -
Судді -