17.03.2021 Справа № 756/1405/21
Унікальний № 756/1405/21
Провадження № 1-кп/756/901/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0005998 від 19.12.2020 за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
У ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в грудні 2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, виник умисел, спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки, обліковий номер 78:192:0103, площею 0,0015 га загального користування за адресою: АДРЕСА_3 , перетин з вулицею Ореста Субтельного, що перебуває в комунальній власності.

Відповідно до п.б ч.І ст. 112 Земельного Кодексу України, охоронні зони створюються уздовж ліній електропередачі.

У свою чергу, на земельній ділянці загального користування, що перебуває у комунальній власності, обліковий номер 78:192:0103, площею 0,0015 га за адресою: АДРЕСА_3 розташовані: повітряна лінія електропередачі ПЛ 110кВ ТЕЦ-6-ТЕЦ-2 оп. 78-79, під якою на вказаній земельній ділянці розташована охоронна зона ліній електропередачі.

Реалізуючи свій злочинним намір, 18.12.2020 приблизно о 18 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 96, 112, 116-126, 211 Земельного кодексу України, п.п. 3.1 - 4.2 Положення про порядок розміщення тимчасових споруд у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21 травня 2009 р. N 462/1518, що регламентують порядок отримання дозволу на встановлення тимчасової споруди, а також набуття і реалізацію права на землю, не маючи рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу у власність або оренду земельної ділянки, яка розташована в охоронній зоні лінії електропередачі, в порушення вимог п. 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 04 березня 1997 року (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 161 від 22 березня 2017 року), якими визначається, що охоронні зони електромереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддаленні по обидві сторони ліній від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстані 2 м для повітряних ліній напругою до 1 кВ, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, за допомогою невстановлених осіб, які не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності виконання робіт, самовільно, без відповідного дозволу, встановив тимчасову споруду (МАФ) безпосередньо під повітряною лінією електропередачі ПЛ 110кВ ТЕЦ-6-ТЕЦ-2 оп. 78-79, тим самим зайняв земельну ділянку обліковий номер 78:192:0103, площею 0,0015 га за адресою: АДРЕСА_3 , перетин з вулицею Ореста Субтельного.

В подальшому ОСОБА_3 почав використовувати земельну ділянку площею 0,0015 га, обліковий номер 78:192:0103, за адресою: АДРЕСА_3 , перетин з вул. Ореста Субтельного, що, відповідно до даних міського земельного кадастру обліковується як землі загального користування, з метою подальшої здачі розташованої на ній тимчасової споруди в оренду, чим самовільно зайняв земельну ділянку в охоронній зоні лінії електропередачі, що перебуває у комунальній власності.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 фактично обмежено право користування вказаною земельною ділянкою, яка перебуває у власності територіальної громади м. Києва.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронних зонах, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.197-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні лінії електропередачі. ОСОБА_3 пояснив, що мав у себе кіоск, вирішив його поставити за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки у тому місці дуже жвавий рух людей і торгівля там була б перспективною. Попередньо дізнавався у знайомого юриста про порядок оформлення земельної ділянки у користування та зрозумів, що для цього потрібно багато документів та багато часу. Відтак, він вирішив спочатку самовільно зайняти обрану ним земельну ділянку, розмістивши на ній свій власний МАФ та зразу ж передавши його в оренду, оскільки дуже потрібні були кошти, а вже потім поступово вирішувати правовий бік питання щодо права користування цією земельною ділянкою. Тим, що земельна ділянка розташована безпосередньо під лінією електропередачі, він не переймався. ОСОБА_3 показав, що він не є підприємцем та не є офіційно працевлаштованим, не має сім`ї, забезпечує себе разовими заробітками. Наразі він про вчинене дуже шкодує, просить його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорюють, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена та його протиправні дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронних зонах.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Характеристики з місця проживання обвинуваченого суду сторонами не надано. На обліку у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_3 не перебуває, не працевлаштований, не має утриманців, не одружений, не має інвалідності, раніше не судимий.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. При цьому, з урахуванням обставин справи та особи винного, відсутність матеріальної шкоди від злочину, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливі без відбування ним призначеного покарання, а тому вважає за доцільне звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Про речові докази суду не повідомлялося.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1