Справа № 202/1540/21
Провадження № 1-кс/202/1514/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А
25 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів по кримінальному провадженню № 0000900 від 22.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене із прокурором, в якому просить накласти арешт на грошові кошти у сумі 3 000 грн., що знаходяться на розрахунковому рахунку ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Розглянути дане клопотання без повідомлення заінтересованих осіб. Дозвіл на оголошення та виконання постанови просив надати старшому слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , іншим слідчим - членам слідчої групи у даному кримінальному проваджені.
Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000900 від 22.12.2020 року, в якому 26 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди в розмірі 3000 грн.
Органом досудового розслідування встановлено, що 12 лютого 2021 року ОСОБА_6 за допомогою платіжного терміналу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » з метою отримання дозволу на встановлення двох рекламних щитів на території Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області здійснено перерахування грошових коштів на вказаний Могилівським сільським головою ОСОБА_5 банківський рахунок Громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), а саме на № НОМЕР_2 в розмірі 3000 гривень (квитанція № 022Q-5480-PA2F-9ERN від 12.02.2021).
15 лютого 2021 року було здійснено огляд фіскального чеку, що відображає транзакцію по переведенню грошових коштів.
16.03.2021 під час допиту директора ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_7 встановлено, що дійсно відповідні кошти були перераховані на вказаний розрахунковий рахунок, про що слідчому надано роздруківку руху грошових коштів на рахунку підприємства, в якій зазначено платіжне доручення про зарахування грошових коштів у сумі 3000 грн. від АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на ГО « ІНФОРМАЦІЯ_6 » № НОМЕР_3 від 15.02.2021 року, час транзакції 13:06:00 з приміткою: «Призначення платежу оплата П-к: ОСОБА_6 , тел.: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ».
Постановою слідчого від 17.03.2021 року грошові кошти на розрахунковому рахунку ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в сумі 3000 грн. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
З метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості привласнення або розтрати цих коштів, повернення незаконно отриманих коштів законним власникам, виникла необхідність у накладанні арешту на грошові кошти, що знаходяться на вказаному рахунку, та які є предметом кримінального правопорушення та речовим доказом у кримінальному провадженні.
У судове засідання слідчий не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання.
Прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 надано заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Відповідно до частини 2 статті 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається без повідомлення володільця майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000900 від 22.12.2020 року, в якому 26 лютого 2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди в розмірі 3000 грн.
За змістом частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 173 КПК визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (частина четверта статті 170 КПК).
Відповідно до частини 11 статті 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає доведеним, що був вчинений злочин і наявні обґрунтовані підстави вважати, що грошові кошти в розмірі 3000 грн., які знаходяться на рахунку ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 », є предметом кримінального правопорушення, відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
В той же час існує загроза використання зазначених грошових коштів ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яка має можливість у будь-який час розпорядитися ними.
Отже, матеріали клопотання слідчого доводять наявність правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси володільця коштів як накладення на них арешту і це не матиме тяжких наслідків, так як сума коштів не є значною і є достатні підстави вважати, що вказані кошти отримані безпідставно.
Тому з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання незаконному використанню грошових коштів у сумі 3000 грн., які надійшли від ОСОБА_6 , та знаходяться на розрахунковому рахунку ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на них необхідно накласти арешт, заборонивши користування та розпорядження ними.
Щодо надання дозволу на виконання ухвали по арешт конкретним слідчим, то зазначене питання не належить до компетенції слідчого судді.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт на грошові кошти в сумі 3000 грн., які надійшли від ОСОБА_6 та знаходяться на розрахунковому рахунку ГО « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом заборони користування та розпорядження ними.
Роз`яснити, що арешт майна може бути скасований в порядку, визначеному статтею 174 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1