КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 359/7701/20 Провадження № 11-кп/824/1625/2021 Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001731 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Молодецьке Маньківського району Черкаської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
21 вересня 2020 року Соснівським районним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 407 КК України до штрафу у розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 7650 гривень,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року змінити в частині призначеного покарання, виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання на ст. 70 КК України та вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку терміном на два роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2020 року, шляхом застосування принципу одночасного застосування покарань і самостійного їх виконання, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, а також покарання у виді штрафу в розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 7650 грн.
У строк остаточного покарання зараховано відбуте повністю ОСОБА_6 покарання у виді штрафу за попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2020 року.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку терміном два роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вироком скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 вересня 2020 року (№359/7381/20, 1-кс/359/1947/2020).
Також вироком вирішене питання речових доказів та процесуальних витрат.

В доводах апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок суду є незаконним у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Апелянт вважає, що при призначенні покарання суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню, а саме ст. 70 КК України.
Так, прокурор звертає увагу на те, що призначене вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2020 року за ч. 4 ст. 407, 69 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 450 неоподатковуваних доходів громадян було сплачено повністю.
Відтак, підсумовує прокурор, положення ст. 70 КК України, яким ОСОБА_6 призначено покарання за сукупністю злочинів встановлених новим та попереднім вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2020 року застосовано невірно, оскільки покарання за наведеним вироком обвинуваченим фактично відбуте.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 вересня 2020 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходився по вул. Київський Шлях, м. Бориспіль, Київської області. Проходячи біля будинку № 24 ОСОБА_6 , помітив у дворі вищевказаного будинку припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , 1980 року випуску, який належить ОСОБА_9 . В цей же час у останнього виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2101» червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, в супереч волі власника, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом розбиття цеглиною переднього бокового пасажирського скла, відчинив водійські двері автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 12280,00 грн., та сів до вказаного автомобіля, де за допомогою з`єднання дротів завів його і тим самим незаконно заволодів транспортним засобом. Таким чином, отримавши можливість керувати вказаним транспортним засобом ОСОБА_6 поїхав на ньому до виїзду з м. Борисполя в напрямку м. Переяслава, де в подальшому був зупинений працівниками поліції.

Під час апеляційного розгляду прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обсяг і доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом.
Висновки суду в частині доведення винуватості та кваліфікації дій ніким не оскаржуються.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Таким чином, колегія суддів переглядає вирок суду лише в частині призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 70 КК України.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, в разі ухвалення обвинувального вироку.
Оскаржуючи вирок суду прокурор зазначає, що судом при призначенні покарання ОСОБА_6 було застосовано положення ст. 70 КК України, які не підлягали застосуванню.
Такі доводи прокурора колегія суддів вважає слушними.
Із оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_6 21 вересня 2020 року був засуджений вироком Соснівського районного суду міста Черкаси за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 450 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 7650 гривень.
При цьому положеннями ч. 3 ст. 72 КК України передбачено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Таким чином, суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання застосував закон, а саме ст. 70 КК України, який не підлягав застосуванню.
У зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів вважає за необхіднеапеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок суду в порядку ст. 409 КПК України змінити, виключивши із вироку рішення про застосування положень ст. 70 КК України.

Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2020 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України змінити, виключити із вироку рішення про застосування ст. 70 КК України.
У решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 Мосьондз ОСОБА_10