ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8580/20
провадження № 1-кп/753/717/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" серпня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00002393, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Дарницького районного суду м. Києва на розгляді знаходиться вказане кримінальне провадження.
Судом відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, строк якого закінчується.
Прокурор вважав за доцільне продовжити запобіжний захід тримання під вартою обвинуваченого, зазначивши про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Захисник просив не продовжувати строк тримання обвинуваченого під вартою вказуючи на відсутність доказів, які би підтверджували висунуте обвинувачення, щокрема щодо ст. 121 КК України, а також просив врахувати тривалість позбавлення ОСОБА_5 свободи.
Обвинувачений підтримав позицію захисника
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження під час досудового розслідування відповідно відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, який неодноразово продовжувався в ході судового слідства.

При вирішення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд, проявляючи особливу ретельність при здійсненні періодичного судового контролю за застосованим запобіжним заходом, пов`язаним із обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканість, вважає, що в даному випадку наявний суспільний інтерес, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, обґрунтовує тривалість дії найсуворішого запобіжного заходу.
Так, непоправними наслідками вчиненого є смерть потерпілого, що, на думку суду, виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, оскільки відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями.
При цьому ризики, за яких судом на стадії судового провадження було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались, не зменшилися та є триваючими, а доказів, які би вказували протилежне, суду надано не було.
Так, крім підозри у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, та тяжкості ймовірного покарання в разі доведення винуватості обвинуваченого, судом встановлено наявність інших підстав для позбавлення волі, які є релевантними (відповідними) та достатніми, а саме відсутність належних гарантій, які б переважали наявні ризики ухилення від суду, що свідчить про ймовірність переховування від суду і можливість перешкодити встановленню істини під час судового провадження.
Разом з тим, обґрунтованість обвинувачення перевірятиметься судом, який здійснює судовий розгляд, шляхом оцінки наданих сторонами кримінального провадження та потерпілим доказів при прийнятті відповідного кінцевого процесуального рішення у нарадчій кімнаті.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений офіційного джерела доходів немає, відомості, які би свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, в матеріалах провадження відсутні.
Крім того, в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Наявність постійного місця проживання за відсутності сукупності інших обставин, та з врахуванням наведених ризиків, не свідчать про наявність належних гарантій явки обвинуваченого до суду та відповідно не можуть бути підставою для прийняття рішення про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на викладене суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
Таким чином суд приходить до висновку, що вказане продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.
При цьому приймаючи рішення про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому судом не береться до уваги позиція останнього, який свої вини не визнає, як така, що не має значення при вирішення вказаного питання, крім того, заперечення своєї винуватості є правом обвинуваченого як обраної позиції захисту та не може вважатись обставиною, яка негативно впливає на будь-які рішення, що може ухвалити суд.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що злочини, у яких обвинувачується ОСОБА_5 , вчинені із застосуванням насильства, та було спричинено загибель людини, суд вважає неможливим застосувати інші, більш м`які, запобіжні заходи, як такі, що не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків і з наведених підстав не визначає розмір застави.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10 жовтня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Суддя