ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 609/706/21

1-кп/609/88/2021

14 липня 2021 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 17 травня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не депутата, з середньою освітою, студента, раніше не судимого,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2021 року із Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000047 від 17 травня 2021 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 296 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 16 травня 2021 року, близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебував у громадському місці, а саме на території Шумського навчально - виховного комплексу - гімназії, яка розташована за адресою: вул. Українська, 61 Б, м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області, де в нього виник кримінально - протиправний умисел спрямований на вчинення хуліганства.
Реалізовуючи свій кримінально - протиправний умисел, ОСОБА_3 , 16 травня 2021 року, близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у громадському місці, а саме на території Шумського навчально - виховного комплексу - гімназії, яка розташована за адресою: вул. Українська, 61Б, м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області, вийшовши на сходову клітку, яка веде до актової зали Шумського навчально - виховного комплексу - гімназії, де знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 житель АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , 2005 р.н., жителька с. Малі Садки Кременецького району Тернопільської області та ОСОБА_9 , 2005 р.н., жительки с. Малі Садки Кременецького району Тернопільської області та підійшовши до вказаних осіб запитав у ОСОБА_6 чи має він сигарети, нащо ОСОБА_6 відповів, що не палить, в свою чергу ОСОБА_3 також відповів що не палить і запропонував зійти із сходової клітки вниз поговорити, нащо ОСОБА_6 відмовився. Надалі, ОСОБА_3 раптово та безпідставно, почав проявляти агресію по відношенню до ОСОБА_6 та безпричинно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, прагнучи самоутвердитись за рахунок своїх зухвалих дій, грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи явну неповагу до норм моралі та правил нормального співіснування між людьми, які існують в суспільстві, лівим кулаком наніс один удар в область обличчя ОСОБА_6 справа, один удар кулаком правої руки в область рота, в результаті чого ОСОБА_6 впав на бетонне покриття.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 у вигляді забою м`яких тканин правої скроневої ділянки, розсіченої рани верхньої губи, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні.
Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_3 на зауваження ОСОБА_5 щодо припинення неправомірних дій, безпричинно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, прагнучи самоутвердитись за рахунок своїх зухвалих дій, грубо порушуючи громадський порядок та проявляючи явну неповагу до норм моралі та правил нормального співіснування між людьми, які існують в суспільстві, підійшов до ОСОБА_5 та наніс йому лівим кулаком один удар в область правого ока, один удар правим кулаком в область волосяного покриву зліва над вухом. Далі, ОСОБА_3 наздогнавши на т-подібному перехрещенні вулиць Українська - Миру м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області ОСОБА_5 , який втікав від неправомірних дій, наніс останньому один удар правим кулаком в область рота. Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 у вигляді забій м`яких тканин правої надбрівної ділянки, розсічення верхньої губи, забій потиличної ділянки, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.
В результаті кримінально-протиправної діяльності, ОСОБА_3 грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, порушено надані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Конституцією України права на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.
Особлива зухвалість в діях ОСОБА_3 виявлена в тому, що він зухвало поводився в громадському місці, поєднане із спричиненням легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я ОСОБА_6 та легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , а також своєю поведінкою порушив спокій громадян.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі вході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Прокурор та потерпілі в судовому засіданні не заперечили проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнали недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику, раніше не судимого, думку потерпілих, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні відсутні речові докази.

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому за даним кримінальним проступком покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1