Провадження № 1-кп/638/375/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
перекладача ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова кримінальне провадженню № 0001918 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гянджа Азербайджанської республіки, громадянина Азербайджану, з середньою освітою, який знаходиться в цивільному шлюбі, офіційно не працевлаштованого, не судимого, зі слів, який мешкав на території Харкова, винаймаючи житло, має у власної будинок та зареєстрований в АР Крим, обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України,-

встановив:
ОСОБА_8 не маючи постійного місця роботи та засобів для існування, з січня 2018 року був найманий у якості працівника і за раніше визначену грошеву винагороду, проводив ремонтні роботи у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_9
ОСОБА_9 протягом січня-травня 2018 року передала ОСОБА_8 4200 гривень за придбаний останнім матеріал для проведення ремонту. При цьому, за безпосереднє виконання ремонтних робіт, ОСОБА_9 обіцяла ОСОБА_8 ще 12000 гривень.
14.05.2018 приблизно о 22.30 до квартири АДРЕСА_2 прийшла ОСОБА_9 з метою обговорення щодо розрахунку з ОСОБА_8 за виконану ним роботу. Останній чекав її у вказаній квартирі. Однак заплатити зазначені грошові кошти під час їх зустрічі роботодавець не мала можливості та сказала, що поверне борг пізніше. Таким чином, в ході розмови щодо грошової винагороди між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 виник конфлікт. ОСОБА_8 , бажав негайно отримати грошову винагороду за проведені ремонтні роботи одразу та у повному обсязі, та на цьому ґрунті виник злочинний умисел, направлений на напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я з метою заволодіння майном ОСОБА_9 та таким чином отримати зароблені кошти. Реалізуючи злочинний умисел усвідомлюючи свої злочинні дії та настання тяжких наслідків і бажаючі їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів з метою заволодіння майном будь яким способом, ОСОБА_8 скориставшись слабкістю жінки і перевагою своєї сили, всупереч волі ОСОБА_9 відібрав її мобільний телефон торгівельної марки «Samsung» моделі SM-A310 F/DS, який остання тримала у руках та з погрозою заподіяння школи здоров`ю став вимагати передати йому грошові кошти. ОСОБА_9 не могла в той час виконати вимогу ОСОБА_8 та почала чинить опір шляхом нанесення ударів по тулубу та голові ОСОБА_8 , намагаючись повернути свій мобільний телефон, та покинути вказане житло. Далі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, маючи на меті подолати супротив ОСОБА_9 та заволодіти її майном, умисно, штовхнув останню на диван, узяв мотузку з тканини, яка знаходилася поблизу та, обмотавши не менше трьох разів навколо шиї ОСОБА_9 , яка знаходилась у положенні лежачі на дивані, затягнув мотузку на шиї потерпілої, здавлюючи таким чином дихальні шляхи останньої, тобто застосував насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи та утримував її таким чином деякий час, що призвело до смерті потерпілої ОСОБА_9 .
Внаслідок дій ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита тупа травма шиї, що ускладнилась розвитком механічної асфіксії, має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень; крововиливи у м`які покрови голови та синець на обличчі мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень; садно на підборідді має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
Причиною смерті ОСОБА_9 стала травма шиї, яка ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану механічної асфіксії.
Далі, ОСОБА_8 упевнившись, що ОСОБА_9 не подає ознак життя заволодів належним їй майном, а саме: мобільним телефоном торгівельної марки «Samsung» моделі SM-A310 F/DS (згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 14636 його вартість складає 3200 гривень), гаманцем із наявними у ньому грошовими коштами у розмірі 170 (сто сімдесят) гривень, а також трьома банківськими картками (1 «Ощадбанк» та 2 «Приватбанк»), після чого з місця вчинення злочину зник. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння майном ОСОБА_9 , 15.05.2018 ОСОБА_8 , скориставшись банкоматом банку «ПриватБанк» (Харківська область, Пісочин, пл. Ю. Кононека, 1, корп. А) отримав готівкові кошти з двох належних ОСОБА_9 банківських карток «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 у загальному розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6770 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 не визнав себе винним в повному обсязі, та повідомив, що він не вчиняв вказаного кримінального правопорушення. Вказав, що кримінальне провадження сфальсифіковане. Він не вчиняв протиправних дій, взагалі не все пам`ятає, крім того зазначив, що визнавати себе винним на стадії досудового розслідування йому порадили, щоб таким чином притягнути до відповідальності і інших осіб. Зазначив, що прокурор жодним чином не довела його винуватість, тому колегія суддів повинна ухвалити рішення про його невинуватість. Однак заявив, що він дійсно проводив ремонтні роботи в квартирі ОСОБА_9 , ( АДРЕСА_1 ) , до вказаної квартири приходили працівники поліції, так і 14 травня 2018 року увечері до квартири прийшов співробітник Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області з ним був ще чоловік. Вони чекали ОСОБА_9 , а коли та пізно увечері прийшла, працівник поліції вийшов з квартири, а чоловік разом з ним та ОСОБА_9 залишились у квартирі, потім він поклав ОСОБА_9 на диван та придавив в області її шиї, з метою, щоб та не чинила супротиву, у подальшому він вийшов, а чоловік залишався у квартирі, і що там відбувалося він не знає. У подальшому його працівник поліції та вказаний чоловік відвіз до Полтави.
Незважаючи на повне невизнання своєї провини, вина ОСОБА_11 доведена показаннями свідків, письмовими доказами та відео матеріалами.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомив, що він мешкав із потерпілою ОСОБА_9 в одному під`їзді. У вечері 14 травня 2018 року біля 20.00 години він почув дивні звуки із квартири ОСОБА_9 . Він постукав до дверей у квартиру, двері відчинив ОСОБА_10 , який повідомив, на запитання про те, що відбувається, що він перебуває у квартирі разом із подругою та вони відпочивають. У цей час ОСОБА_10 був блідий, проте відповідав спокійно. Свідок повідомив, що у квартиру ОСОБА_10 його не допустив. ОСОБА_11 він знав, як такого, що проводив ремонтні роботи у під`їзді будинку. Конфліктних стосунків у нього з ОСОБА_13 не було.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що вона працювала разом із ОСОБА_9 , досить близько спілкувалися, та вона знала про ремонт у квартирі ОСОБА_9 . 15 травня 2018 року ОСОБА_9 не прийшла на роботу, так як у неї не було родичів, то на її пошуки пішли колеги. Коли свідок ОСОБА_14 прийшла за адресою АДРЕСА_1 , то двері квартири ніхто не відчинив, вона викликала поліцію, і після приїзду поліції, коли увійшли до квартири там виявили труп ОСОБА_9 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомив, що він мешкає у під`їзді разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_12 14 травня 2018 року до нього звернувся ОСОБА_12 та просив піти з ним до квартири ОСОБА_9 , так як він чув крики із квартири. Вони пішли до квартири, двері їм відчинив ОСОБА_10 , у квартиру не пустив, та повідомив, що розважається там зі своєю дівчиною.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_11 знає, так як він мешкав за адресою АДРЕСА_3 , це житло було надано переселенцям із сходу країни та АРК. ОСОБА_10 у даному пансіонаті мешкав біля року, у подальшому поїхав із цього пансіонату. Свідок стверджує, що у 2018 році він не був у місті Харків, у 2018 році у нього народилася дитина та він допомагав дружині у догляді за нею. Працював вахтовим методом у Херсонській області на заводі. Весь цей час не ховався, живе за вказаною адресою. Стосунку до подій 14 травня 2018 року щодо смерті ОСОБА_17 не має.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що він із ОСОБА_13 не знайомий. Знайомий із ОСОБА_16 , мешкають у одному пансіонаті в АДРЕСА_3 . Щодо перебування чи не перебування ОСОБА_16 у місті Харків 14 травня 2018 року надати інформації не може, так як не пам`ятає.

Від допиту решти свідків прокурор відмовився.

Крім того винність ОСОБА_11 доводиться протокол огляду місця події від 15.05.2018 - приміщення квартири ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ) ; матеріали доданими до протоколу огляду місця події інспектора-криміналіста: фототаблиця, вилучена слідова картина;
- протоколом затримання ОСОБА_11 від 16.05.2018 - фактично затриманий 16.05.2018 о 6.00 год., в м. Полтава, під час затримання вилучено мобільний телефон « Самсунг», 1100 гривень, довідка учасника АТО, паспорт громадянина Айзербайджанської республіки, а також вилучені золоті сережкит у кількості двох штук;
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.05.2018 за участі підозрюваного ОСОБА_11 , з участю захисника ОСОБА_6 ОСОБА_10 показав квартиру ОСОБА_9 ( АДРЕСА_1 ), пояснив, що у вказаній квартирі він проводив ремонт і 14.05.2018, близько 22.30 прийшла ОСОБА_9 , щоб розрахуватись за проведену ним роботу. Замість 12 тисяч гривень віддала 1200 гривень, у зв`язку з чим ОСОБА_10 вирішив забрати телефон потерпілої, яка почала чинити опір. ОСОБА_10 почав здавлювати шию ОСОБА_9 , щоб приспати її, після того як потерпла знову почала чинити опір, її руки став тримати інший чоловік, про якого ОСОБА_10 не захотів розповідати, побоюючись за своє життя;
Відеозапис, який міститься на оптичному диску DVD-R з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_11 був переглянутий та досліджений в судовому засіданні. При цьому, з дослідженого відеозапису вбачається, що під час проведення слідчої дії ОСОБА_10 , добровільно, без фізичного чи психічного примусу з боку учасників слідчої дії, надав свою згоду на проведення слідчого експерименту. Після чого детально та послідовно виклав обставини вчинення інкримінованих йому злочинів.
Також судова колегія звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_10 під час проведення зазначеної слідчої дії викладаючи свої протиправні дії одночасно відтворював їх на місці, ретельно викладаючи мету нападу, місце вчинення злочинів, механізм, локалізацію та спосіб нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , місце розташування викраденого майна. При цьому, з метою уточнення відповідних дій, ОСОБА_19 учасниками слідчої дії, зокрема судово медичним експертом, ставились відповідні питання, щодо механізму, локалізації та способу нанесення ударів потерпілій, на які ОСОБА_10 добровільно та послідовно надавав відповіді та зазначав обставини, які були відомі лише йому та не булим відомі іншим учасникам слідчої дії.
Переглянувши відеозапис з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_10 зазначив, що дійсно під час досудового розслідування, за його участю була проведена зазначена слідча дія, під час якої він на місці надав пояснення під час яких відтворив події.
Крім того, судова колегія зазначає, що відеозапис зазначеної процесуальної дії слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_11 , був здійснений та перенесений на відповідний оптичний диск DVD-R, відповідно до приписів КПК України.
У судовому засіданні ОСОБА_10 після перегляду та дослідження відеозапису з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії слідчого експерименту зазначив, щодо проведення за його участю зазначеної слідчої дії та відтворення ним обставин вчинених злочинів. При цьому, під час дослідження відеозапису з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії, судовою колегією не встановлено застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_11 будь якого впливу з боку учасників зазначеної слідчої дії, в тому числі з боку співробітників поліції. Поведінка обвинуваченого ОСОБА_11 та наявність поряд з ним його захисника, свідчить про добровільне відтворення вчинених ним протиправних дій. Крім того, переглянутий відеозапис слідчої дії свідчить про сумлінне виконання захисником ОСОБА_11 своїх повноважень щодо представлення та захисту інтересів підзахисного та відсутності недобросовісної поведінки захисника.
Також судова колегія зазначає, що згідно ч. 1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, й матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні). Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.
Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Матеріальний носій лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ (відеозапис) може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.
Таким чином, записаний на оптичний диск носій інформації електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документу.
Зазначена правова позиція міститься в Постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.10.2020 ( справа № 677/2040/16-к, провадження № 51-5738км19 ).
При таких обставинах, судовою колегією не встановлено будь яких суттєвих порушень щодо проведення зазначеної слідчої дії, які б свідчили про наявність підстав для визнання протоколу слідчого експерименту та інформації яка міститься на оптичному диску DVD-R з відеозаписом зазначеної процесуальної дії недопустимими доказами.
- Протокол проведення слідчого експерименту від 20.08.2018, за участі ОСОБА_11 , який дава під час проведення експерименту пояснення, де зазначено маршрут пересування в ніч з 14.05.2018 до 15.05.2018, а саме близько 22 годин 40 хвилин ОСОБА_10 покинув кв. АДРЕСА_2 (у вказаній квартирі залишився ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , яка була ще живою). На вулиці його покликав ОСОБА_21 , який стояв біля вказаного будинку. Разом з ОСОБА_21 , ОСОБА_10 сів до авто, водій незнайомий та поїхали до ресторану Макдональдс, що розташований на Південному вокзалі. У вказаному місці ОСОБА_22 знаходився з 23 год до 3:00 - 3:30 год. Потім до авто підсів ОСОБА_20 і передав ОСОБА_21 невідомий документ та повідомив, що все в порядку. Потім на автомобілі вирушили до смт.Пісочин Харківської області, де ОСОБА_10 зняв грошові кошти з банківської карти ОСОБА_9 . Крім того, раніше, разом з ОСОБА_20 зняли грошові кошти з банкомату на території авторинку Лоск. Після чого разом з ОСОБА_20 попрямували пішки до залізничного пункту «Рай- Оленівка», куди дійшли близько 8.00 години ранку. Разом з ОСОБА_20 сіли на електричку, прямували близько 1-1,5 год., потім пересів на іншу електричку на якій дістався у м. Полтава, де 16.05.2018 затриманий працівниками Нацполіції. ОСОБА_10 повідомив, що банківські картки та моб. телефон з паролем йому передав ОСОБА_20 , коли ті знаходились на авторинку;
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.06.2018 - свідок ОСОБА_15 впізнав особу № 1 - ОСОБА_22 ;
- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.06.2018 - свідок ОСОБА_23 впізнала особу під № 3 ОСОБА_11 ;
- Протокол огляду трупу від 17.05.2018: ХОБСМЕ, на шиї петля, виконана із мотузки, на шиї виявлена странгуляційна борозна;
- Висновком експерта № 10-12/1498-дм/18 суд-мед експертиза трупу ОСОБА_24 : закрита тупа травма шиї у вигляді широкої, горизонтальної, замкненої, рівномірно вираженої странгуляційної борозни, що розташована у верхній та середній третині шиї, відповідних крововиливів .... Також, встановлено : синець в області зовнішнього кута лівого ока, садно на підборідді та крововиливи у м які покриви голови у правій тім`яній області. Встановлені ознаки асфіктичної смерті. Виявлена травма шиї ускладнилась розвитком небезпечного для життя стану механічної асфіксії, що і стало безпосередньою причиною смерті;
- Висновком експерта 15№588-дм/2018 суд-мед експертиза піднігтьового вмісту обох рук трупа ОСОБА_9 - в піднігтовому вмісті правої руки знайдені сліди слини... не можна виключити домішок слідів слини, в даному об`єкті і від гр. ОСОБА_11 ;
- Висновком експерта № 14/1139-дм/18 - суд-мед експертиза зразка крові ОСОБА_11 ;
- Висновком експерта № 530 від 03.07.2018 судова молекулярно-генетична експертиза - встановлені ДНК профіль ОСОБА_11 ;
- Висновком експерта № 529 від 03.07.2018 судова молекулярно-генетична експертиза - встановлені ДНК профіль ОСОБА_9 ;
- Висновком експерта № 531 від 06.07.2018 судової молекулярно-генетичної експертизи щодо генетичних ознак клітин з ядрами, виявлених на мотузці, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_11 , генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на мотузці збігаються між собою, є змішаними, містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_11 ;
-Висновком експерта № 10-14/44/1498-дм/18 судово-медична експертиза за фактом смерті ОСОБА_9 . Покази на які спирається ОСОБА_10 в ході допиту підозрюваного про те, що він схватив мотузку, яка була недолік, дану мотузку ОСОБА_25 приносила для згортання килимів. Після чого два рази обмотав мотузку кругом шиї ОСОБА_25 , та зав`язав її на два вузли, мотузку сильно не тиснув, так як хотів натиснути на сонну артерію, щоб ОСОБА_25 «заснула», а не померла, не суперечать об`єктивним судово-медичним даним в частині способу та механізму тілесних ушкоджень, виявлених на шиї трупу ОСОБА_9 , однак в цих показах відсутні дані про формування садна та синця на обличчі та крововиливів у мякі покриви голови;
-Висновком експерта № 995 від 06.07.2018 - в результаті проведеного дослідження 9 відрізків прозорої липкої стрічки вилучених 15.05.2018 під час огляду місця події, встановлено, що на їх слідосприймаючих поверхнях відкопійовано шість слідів пальців рук та чотири сліди долонь, які належать ОСОБА_26 ;
-Висновком експерта № 586 від 20.06.2018, на внутрішніх поверхнях, наданого на дослідження накладного замка, який було вилучено за адресою : АДРЕСА_1 - сліди дії від сторонніх предметів відсутні;
-Висновком товарознавчої експертизи № 14636 від 11.07.2018 - ринкова вартість мобільного телефону «Самсунг» з врахуванням якості від зносу, станом на 14.05.2018 склала 3200 гривень;
Приписами ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.
Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.).
Судова колегія, дослідивши докази надані сторонами кримінального провадження, оцінивши кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів".
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_10 , офіційного не працюючий, раніше не судимий, проте перебуває у статусі обвинуваченого за ч.1 ст. 289 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, утриманців не має.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив особливо тяжкі злочини.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, судом не встановлено, обставин, які обтяжують покарання колегія суддів не встановила.
Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів, тому за таких обставин колегія суддів вважає виправлення ОСОБА_27 лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкцій інкримінованих йому статей КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.
При призначенні покарання, у відповідності до санкцій ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України, передбачено застосування обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна засудженого.
Судова колегія вважає необхідним у відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного йому майна, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про його особу, матеріальний стан, ставлення до вчинених злочинів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 16.05.2018 та утримується в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор », у зв`язку з чим, судова колегія вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_19 з вказаного числа.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_19 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, судова колегія вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор ».
Судові витрати у кримінальному провадженні необхідно стягнути з ОСОБА_28 .
Долю речових доказазів у справі необхідно визначити в порядку ст. 100 КПК України.
Позовні вимоги не заявлені.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-371, 373-376 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 2 п. 6, 187 ч. 4 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону :
- за ст. 115 ч. 2 п. 6 КК України у виді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;
- за ст. 187 ч. 4 КК України у виді 08 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
У відповідності до ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно ОСОБА_8 визначити до відбуття покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з відбуттям покарання в кримінально виконавчій установі закритого типу.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 16 травня 2018 року.
Продовжити дію арешту рахунків у банках померлої ОСОБА_9 , накладеного відповідно до ухвали від 18 липня 2018 року Київським районним судом міста Харкова.
Речові докази, визнані відповідно до постанови про визнання речовими доказами слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 16 травня 2018 року знищити, за виключенням грошових коштів, які передати у дохід держави та документів ОСОБА_28 , які після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_8 , скасувавши арешт, накладений на вказані речі та грошові кошти відповідно до ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 травня 2018 року. Речові докази, визнані відповідно до постанови про визнання речовими доказами слідчим СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області від 12 липня 2018 року знищити. Вказані речові докази зберігаються у кімнаті речових доказів СВ УСБУ в Харківській області ( м. Харків вул. Мироносицька,2)
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні засудженого ОСОБА_8 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківський слідчий ізолятор ».
Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави за проведення судових експертиз по вказаному кримінальному провадженню суму 52972,32 гривни.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.
Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3