Справа № 344/9934/21
Провадження № 1-кс/344/3975/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000353 від 22.06.2021,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого покликався на те, що 22.06.2021 біля 08.30 годин по вул. Софії Галечко в с. Пасічна Пасічнянської ТГ Надвірнянського району ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 та рухаючись у напрямку с. Бистриця, під час виконання маневру повороту ліворуч на другорядну вулицю, яка веде до ДП та ПН, не надав перевагу мотоциклу марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого на смузі руху мотоцикла відбулося зіткнення транспортних засобів. Від отриманих травм водій мотоцикла ОСОБА_7 та його пасажир ОСОБА_8 померли на місці події.

22.06.2021 у ході огляду місця події було вилучено автомобіль марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 та мотоцикл марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 . Їх оглядом встановлено, що вони мають механічні пошкодження.

22.06.2021 автомобіль марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 та мотоцикл марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 визнано речовими доказами та після вилучення зберігається на території майданчику затриманого транспорту Надвірнянського РВП.

По кримінальному провадженні необхідно призначити інженерно-транспортні експертизи дослідження технічного стану транспортних засобів автомобіля марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 та мотоцикла марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 , транспортно-трасологічного дослідження.

Встановлено, що автомобіль марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 належить ПАТ «Укрнафта», а мотоциклом марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 користувався загиблий ОСОБА_7 .

24.06.2021 до суду представником власника майна подано клопотання згідно якого щодо накладення арешту на транспортний засіб ЗІЛ-131 номерний знак НОМЕР_1 не заперечили, однак заперечили щодо визначення місця зберігання на штраф майданчику (м.Надвірна, Соборна,4), оскільки вказаний штраф майданчик не є належним чином облаштований для зберігання автомобіля.

Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, мотивуючи чим, що є необхідність проведення експертизи.

Представник власника майна у судовому засіданні не заперечив щодо накладення арешту на транспортний засіб, протее просив визначити місце зберіганняТЗ в ізольованому боксі (гаражі) упарвління транспорту ПАТ «Укрнафта» за адресою: вулиця Промислова, 7 село Пнів Пасічнянської ТГ надвірнянського району шляхом передачі зазначеного речового доказу на відповідальне зберігання.

Заслухавши сторін, дослідивши подане клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, майно, а саме: автомобіль марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 та мотоцикл марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 було вилучено 22.06.2021 у ході огляду місця події.

Згідно копії постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_3 від 22.06.2021 року автомобіль марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 та мотоцикл марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 5 ст.171 КПК України визначено строки подання клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Клопотання слідчого подано до суду у строки визначені ст.171 КПК України, та в повній мірі відповідає вимогам встановленим цією статтею.

Відповідно до ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Щодо визначення місця зберігання речового доказу (ТЗ), то слід зазначити, що дана вимога не входить до компетенції слідчого судді.

Враховуючи те, що майно, на яке згідно клопотання накласти арешт слідчий, погоджене прокурором, а саме: автомобіль марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 та мотоцикл марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів, проведення експертизи, запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому, такий захід забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є підставним та доцільним.

Керуючись ст.ст.171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження майна, як речового доказу накласти арешт із забороною на користування та розпорядження на автомобіль марки ЗІЛ-131 реєстраційний № НОМЕР_1 , що належить ПАТ «Укрнафта» та мотоцикл марки HORNET DAKAR тимчасовий реєстраційний № НОМЕР_2 , яким користувався загиблий ОСОБА_7 , що вилучений під час огляду місця події 22.06.2021 до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 25.06.2021р.

Слідчий суддя ОСОБА_1