Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2020 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.01.2020 у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на дії слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що предметом оскарження під час досудового розслідування відповідно до положень Глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, адвокат ОСОБА_5 і підозрюваний ОСОБА_6 подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу на процесуальні дії слідчого судді ОСОБА_7 .

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначають, що з метою захисту підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000630 між ОСОБА_6 та Адвокатським бюро ОСОБА_8 укладено договір про надання правової допомоги № 28/09/2019-1 від 28.08.2019 та оформлено відповідний ордер. Документи на підтвердження повноважень захисника 30.08.2019 надані заступнику начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 . Крім того, було надано копії: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 005769 від 14.07.2016, витягу з Єдиного реєстру адвокатів України серії АА № 048396 від 29.10.2018, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2018 в адміністративній справі № 826/24/18, листа Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/24/18 від 13.06.2018, висновку експертного комп`ютерно-технічного дослідження № 14550 від 13.09.2017, експертного висновку за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет № 93/2017-ЕВ-ЦК від 13.09.2017. Незважаючи на це, старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_10 не допустив ОСОБА_5 як захисника підозрюваного ОСОБА_6 , мотивуючи це відсутністю щодо нього відомостей у Єдиному реєстрі адвокатів України. Поза увагою слідчого залишилися ті факти, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.06.2018 встановлено, що ОСОБА_5 є адвокатом, що підтверджується відповідним свідоцтвом, і що згідно з висновками вказаних раніше експертних досліджень відомості про ОСОБА_5 як адвоката було внесено до Єдиного реєстру адвокатів України. Також заступник начальника Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України начальник відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , слідчі судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , крім слідчого судді ОСОБА_7 , допустили ОСОБА_5 як захисника ОСОБА_6 .

На розгляді слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 перебувало клопотання слідчого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000630 про встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. 19.11.2019 адвокат і підозрюваний подали через канцелярію суду підписану обома заяву, в якій викладали заперечення проти клопотання слідчого та інші вимоги. Однак слідчий суддя листом № 757/60603/19-к від 21.11.2019 повернув заяву ОСОБА_5 , оскільки відомості щодо нього не внесено до Єдиного реєстру адвокатів України. Враховуючи те, що до повноважень слідчого судді не входить повернення заяви підозрюваного, 27.11.2019 через канцелярію суду було подано заяву про відвід слідчому судді ОСОБА_7 , і цю ж заяву підозрюваний оголосив у судовому засіданні. Заяву про відвід слідчий суддя залишив без розгляду, що зафіксовано в журналі судового засідання від 04.12.2019, і повернув адвокату ОСОБА_5 листом № 757/60603/19-к від 02.12.2019 з таким самим обґрунтуванням, як і попередню заява.

На переконання адвоката і підозрюваного, повертаючи заяви, слідчий суддя ОСОБА_7 порушив право підозрюваного на захист, у зв`язку з чим на його процесуальні дії вони подали скаргу, у відкритті провадження за якою відмовлено.

Стверджуючи про незаконність ухвали слідчого судді про відмову у відкритті провадження, вказують, що згідно з п.16 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений мають право оскаржувати рішення, дії та бездіяльність, у тому числі слідчого судді, в порядку, передбаченому цим Кодексом. Зміст загальних засад кримінального провадження, а саме, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді передбачені ст.24 КПК України. Разом з тим, на відміну від процесуальний дій слідчого, прокурора, порядок оскарження процесуальних дій слідчого судді кримінальний процесуальним законом не визначений. З огляду на викладене, посилаючись на положення ч.6 ст.9 КПК України, згідно з якою у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України, як то верховенство права, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також на практику Європейського суду з прав людини та рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997, № 19-рп/2011 від 14.12.2011, вважають, що слідчий суддя порушив вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відмовивши у здійсненні правосуддя. Також викладають висновки з рішень Конституційного Суду України стосовно тлумачення положень ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

А відтак, вважають, що: ОСОБА_6 гарантовані Україною право на судовий захист та доступ до суду (правосуддя); оскаржені дії слідчого судді порушують права ОСОБА_6 ; відсутність у КПК України порядку оскарження процесуальних дій слідчого судді не може бути перепоною для їх оскарження; ОСОБА_6 має право оскаржити до суду протиправні процесуальні дії слідчого судді. На користь цього свідчить і висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 23.05.2018 (справа № 243/6674/17), який за аналогією може бути врахований під час розгляду апеляційної скарги, у відповідності з яким апеляційні суди зобов`язані відкривати апеляційне провадження за скаргами на ухвали слідчих суддів про надання дозволу на проведення позапланових перевірок, постановлення яких не передбачено КПК України. А тому слідчий суддя зобов`язаний був розглянути скаргу по суті.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи адвоката ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , який на даний час вже має статус обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, адвокат ОСОБА_5 і підозрюваний ОСОБА_6 звернулися до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на дії слідчого судді цього ж суду ОСОБА_7 , в якій просили визнати протиправними процесуальні дії слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 щодо повернення (вилучення зі справи 757/60603/19-к) заяви від 19.11.2019, заяви про відвід від 27.11.2019, які підписані ОСОБА_6 , і зобов`язати слідчого суддю долучити до справи вказані заяви.

Посилаючись на загальні засади кримінального провадження, право на справедливий суд та на ефективний засіб юридичного захисту, гарантовані ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення ст.55 Конституції України, рішення Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997, № 19-рп/2011 від 14.12.2011, наполягали на тому, що мають право оскаржити такі процесуальні дії слідчого судді.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що під час досудового розслідування відповідно до Глави 26 КПК України можуть бути оскаржені тільки рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, перелік яких визначений ч.1 ст.303 КПК України. А тому предмет оскарження виходить за межі вказаного переліку.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Згідно з ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зміст цієї норми кореспондується з положеннями ст.55 Конституції України, у відповідності з якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, частиною 1 ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а частини 1 і 2 ст.309 КПК України містять вичерпний перелік ухвал слідчого судді, тобто рішень, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Порядок оскарження таких рішень, дій та бездіяльності та порядок розгляду скарг визначений нормами Глави 26 КПК України, які не передбачають можливість та порядок оскарження саме дій слідчого судді.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає безпідставними доводи в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_5 і підозрюваного ОСОБА_6 , що відсутність у КПК України порядку оскарження процесуальних дій слідчого судді не може бути перепоною для їх оскарження і що ОСОБА_6 має право оскаржити до суду протиправні процесуальні дії слідчого судді.

Конституційний Суд України, на рішення якого № 19-рп/2011 від 14.12.2011, серед іншого, звертають увагу ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , також вирішив, що в аспекті конституційного звернення положення ч.2 ст.55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Наведене свідчить про те, що це право не є абсолютним.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що кримінальним процесуальним законом не передбачена можливість оскарження дій слідчого судді, а також не передбачено, яке рішення може прийняти слідчий суддя у разі подання такої скарги, слідчий суддя правильно застосував за аналогією закону положення ст.304 КПК України, що узгоджується з ч.6 ст.9 КПК України.

Тому рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 січня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на дії слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 і ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3