Справа №295/1140/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальне провадження №0001082 від 07.11.2020 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого до арешту у АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.03.1994 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 81 КК України до міри покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, з застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочити виконання покарання на 2 роки;

- 13.04.1995 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 3 ст. 140, ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

- 23.05.1997 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 141, ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців з конфіскацією 1/2 майна;

- 01.11.1999 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 198-2, ч. 1 ст. 101, ч. 3 ст. 101, ч. 3 ст. 222, ст. 42, ст. 43 КК України до позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців;

- 07.11.2007 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 12.07.2007 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці;

- 26.11.2010 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 10.08.2012 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 2 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- 03.08.2017 Корольовським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років;

- 20.02.2017 Богунським районним судом м. Житомира за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 20.10.2020 Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, 70 КК України на строк 3 роки 3 місяця позбавлення волі;

- 25.01.2021 Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357, 70, 71 КК України на строк 3 роки 7 місяців позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.20 з 10 год. до 11 год., ОСОБА_5 перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 та керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу таємно викрав:

- булавку (брошку) виготовлену із золота 585 проби, масою 1,24 г, вартістю 1 250 гривень 43 копійки;

- каблучку (перстень) виготовлену із золота 585 проби, масою 2,84 г, вартістю 2 863 гривні 88 копійок;

- ланцюжок виготовлений із золота 585 проби, масою 12,16 г, вартістю 12 262 гривні 26 копійок;

- підвіска виготовлену із золота 585 проби, масою 1,70 г, вартістю 1 714 гривень 30 копійок;

- браслет виготовлений із золота 585 проби, масою 4,96 г, вартістю 5 001 гривня 71 копійка.

В подальшому ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 23 092 гривень 58 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро розкаявся, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Також показав, що з 10 год. до 11 год., 06.11.2020, перебуваючи в квартирі потерпілої, а саме колишньої дружини таємно повторно викрав майно, що належить останній на суму 23 092 гривень 58 копійок. Цивільний позов визнав повністю. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Просив суворо не карати.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до положень ст. 67 КК України, в ході досудового розслідування є рецидив.

Суд, враховує матеріали досудової доповіді Овруцького міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, відповідно до якої виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі становить небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за умисні кримінальні правопорушення проти власності, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, а також враховуючи дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах ізоляції від суспільства та призначає останньому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті із застосуванням ст. 70 КК України, оскільки вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення.

Цивільний позов підлягає до повного задоволення відповідно до ст. 128 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні для проведення судово-товарознавчої експертизи, які становлять 1961 грн 40 коп, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт на майно ОСОБА_5 не накладався.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 25.01.2021 та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання - чотири роки позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 21.12.20 та відповідно до вимог до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 23092 (двадцять три тисячі дев`яносто дві) гривні 58 (п`ятдесят вісім) копійок.

Речові докази по вказаному кримінальному провадженню, а саме:

- DVD-диски - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- бирки та товарний чек на золоті вироби залишити у власності ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні для проведення судово-товарознавчої експертизи, які становлять 1961 грн 40 коп стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1