Справа № 713/824/20
Провадження №1-кп/713/19/21
Вирок
Іменем України

16.07.2021 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вижниця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010 від 06.01.2020 року по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого , не одруженого, з освітою неповною вищою , раніше судимого :

13.03.2019 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, 19.04.2019 року знято з обліку у зв`язку зі сплатою штрафу.

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 02.01.2020 року біля 19 год. 00 хв., переконавшись попередньо, що в будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , який належить гр. ОСОБА_6 , на даний момент ніхто не проживає прийшов на територію вищезазначеного господарства, де переслідуючи умисну, корисливу мету, спрямовану на таємне викрадення чужого майна діючи повторно, шляхом вільного доступу із території двору викрав алюмінієві щити, загальною вагою 22,10 кг. вартістю 344 гривні 76 коп., після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину втік, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину визнав в повному обсязі, щиро розкаюється та просив суворо не карати та не позбавляти його волі. Від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України.

При встановленні обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, при відсутності заперечень з боку учасників судового розгляду та сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 , доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільно відшкодував шкоду.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

За правилами ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При обранні ОСОБА_4 , покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчинення ним кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України віднесений до категорії середньої тяжкості, те що він визнав повністю свою вину, щиро розкаявся в скоєному, по місцю проживання характеризується позитивно, активно сприяв встановленню об`єктивної істини по справі , позицію представника потерпілого, який просив суворо некарати обвинуваченого, оскільки ОСОБА_4 , матеріальну шкоду відшкодував, не перебуває на «Д» обліку у лікаря нарколога та психіатра .

Ці висновки кореспондуються з положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам належить обговорювати питання про призначення менш суворого - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину тощо.

Призначаючи ОСОБА_4 , покарання суд в повній мірі враховує особу обвинуваченого, а саме позитивну характеристику по місцю проживання.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід не застосовувався.

Судові витрати відсутні.

Речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік, якщо він на протязі випробувального строку не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, алюмінієві щити, загальною вагою 22,10 кг., які повернуті ОСОБА_6 , залишити за ним.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1