Справа № 487/2488/21
Провадження № 1-кс/487/2491/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000077 відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Очаків, громадянина України, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, з середньою освітою, раніше не судимого, працюючого в ДЮСШ робітником, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
30.04.2021 року слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В клопотанні слідчий зазначає, що слідчими Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 14.01.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
30.04.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про його задоволення.
Захисник підозрюваного заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність вказаних ризиків. Крім того, зазначила, що її підзахисний має сталі соціальні зв`язки та просила обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання в нічний час доби.
Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання, підтримав думку захисника.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання встановлено, що слідчими Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000077 від 14.01.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
30.04.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме при наступних обставинах:
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , зі спеціальним званням старший матрос, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, став на шлях злочинної діяльності та умисно почав вчиняти злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів при наступних обставинах.
Так, не пізніше 14 січня 2021 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, у ОСОБА_8 виник умисел направлений на організацію незаконного придбання, зберігання, перевезення та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, на території міста Очаків, Миколаївської області з метою особисто збагачення та учасників групи.
Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почав розробляти злочинну схему, для реалізації якої почав підбирати з числа своїх знайомих, які проживають в місті Очаків, виконавців, які будуть збувати наркотичні засоби та психотропні речовини та пособників, які дадуть згоду на зберігання вказаних речей з метою подальшого їх збуту.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний намір, підібрав з числа місцевих жителів виконавця в особі ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Очаків, працюючого на посаді пожежника-рятувальника державної пожежно-рятувальної частини Головного Управління ДСНС України в Миколаївській області, та надав згоду на збут наркотичних засобів та психотропних речовин зацікавленим особам за грошові кошти.
Після чого, з метою продовження свого злочинного умислу та реалізації своєї злочинної схеми, в цілях конспірації, не бути викритим правоохоронними органами, та не зберігання за місцем свого мешкання наркотичних засобів та психотропних речовин, підібрав з кола своїх знайомих пособника, в ролі якого виступив місцевий житель міста Очаків, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тимчасово безробітній, який надав згоду на надання гаражного приміщення, яке знаходиться у його користуванні за адресою: АДРЕСА_1 , для зберігання та фасування наркотичних та психотропних речовин з метою подальшого їх збуту ОСОБА_9 , а також розподілом отриманих грошових коштів, внаслідок вказаної незаконної діяльності.
Злочинна схема полягає у наступному, що ОСОБА_8 як організатор, придбає у невстановлених в ході досудового розслідування осіб, наркотичні засоби та психотропні речовини, в подальшому перевозить їх на автомобілі ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, який знаходиться у нього в користуванні, до гаражного приміщення, яке знаходиться у користуванні ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , у якому вищевказані, фасують їх з метою подальшого збуту на території міста Очаків, шляхом їх продажу за допомогою замовлень засобами мобільного зв`язку, у мобільних додатках «Telеgram», «Viber», «WhatsApp» та інших, шляхом передачі особисто в руки зацікавленим особам за грошові кошти.
Відповідно до вищевказаних обставин, у невстановлену дату та час, ОСОБА_8 придбавши у невстановлених в ході досудового розслідування осіб, психотропні речовини, перевіз їх на автомобілі ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску до гаражного приміщення, яке надав ОСОБА_5 , та передав останньому на зберігання, з метою подальшого збуту ОСОБА_9 , зацікавленим особам за грошові кошти.
Однак, у зв`язку з отриманням травмування ОСОБА_9 , та перебуванням тривалого часу останнього у одній з лікарень міста Миколаєва, ОСОБА_8 почав особисто збувати психотропні речовини.
Для цього отримав від ОСОБА_9 необхідні данні про клієнтів, а також почав збувати замовлення особам, яких перенаправляв йому ОСОБА_9 за допомогою мобільного телефону.
Так, 13.04.2021, приблизно о 17 годині 17 хвилини, ОСОБА_8 отримав у ході розмови по мобільному телефону замовлення від ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на придбання останнім психотропної речовини, у вигляді амфетаміну, на суму 1000 (одна тисяча) гривень та повідомив ОСОБА_10 про необхідність прибуття за вказаною речовиною до будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Після чого, для реалізації продажу амфетаміну вищевказаній особі, ОСОБА_8 прибув до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігаються для подальшого збуту наркотичні засоби та психотропні речовини.
ОСОБА_10 рухаючись в місце визначене ОСОБА_8 , зателефонував останньому з метою уточнення адреси та останній повідомив більш детально про своє місцезнаходження.
В цей час ОСОБА_8 розфасувавши необхідну кількість амфетаміну, на суму 1000 (одна тисяча) гривень, вийшов з вищевказаного гаражного приміщення та о 17 годині 30 хвилин зустрів ОСОБА_10 .
Після чого, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень, шляхом передачі з рук в руки, та на виконання домовленості передав пачку з під сигарет «Philip Moris», в якій знаходився поліетиленовий пакет прозорого кольору, у якому поміщена завчасно розфасована речовина загальною кількістю 1,3995г., у складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений амфетамін, у кількості 0,7939г., тим самим вчинив усі дії, які вважав за необхідні для реалізації своєї злочинної схеми.
У подальшому, відповідно до вищевказаних обставин, приблизно в період з 12 по 14 квітня 2021 року, точна дата та час, в ході досудового розслідування не встановлена, після виписки з лікарні, ОСОБА_9 прибув за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , та повідомив про це ОСОБА_8 .
У свою чергу, ОСОБА_8 не бажаючи у подальшому особисто збувати наркотичні засоби та психотропні речовини, прибув до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , та розфасувавши необхідну кількість вказаних речовин, перевіз їх на автомобілі ВАЗ 21104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску за вищевказаним місцем мешкання ОСОБА_9 та передав останньому для подальшого збуту зацікавленим особам за грошові кошти.
Через деякий час, 27.04.2021 ОСОБА_9 приблизно о 17 годині 00 хвилин отримав замовлення за допомогою мобільного зв`язку від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на придбання амфетаміну на суму 600 (шістсот) гривень.
В ході розмови, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_11 про необхідність прибуття за вищевказаною речовиною за місцем свого мешкання.
У подальшому, того ж дня, приблизно о 17 годині 25 хвилин, ОСОБА_11 прибув до місця, яке визначив ОСОБА_9 та повідомив про це останнього за допомогою телефону.
Після чого, ОСОБА_11 зайшов до під`їзду будинку за адресою: АДРЕСА_3 та на другому поверсі його чекав ОСОБА_9 , який на виконання вищевказаних обумовлених домовленостей, маючи при собі заздалегідь розфасовану речовину у 3 (трьох) поліетиленових пакетах прозорого кольору, та після отримання грошових коштів від ОСОБА_11 у сумі 600 (шістсот) гривень, передав вказану речовину загальною кількістю 0,7674г., у складі якої міститься психотропна речовина, обіг якої обмежений амфетамін, у кількості 0,4111г.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується дослідженими матеріали кримінального провадження, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , висновками судових експертиз, комплексом розсекречених матеріалів негласних слідчих розшукових дій та іншими матеріалами кримінального провадження.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; у разі перебування за місцем мешкання та у м. Очакові може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які на даний час не встановлені в ході досудового розслідування; матиме змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також на свідків які встановлюються, крім того на інших підозрюваних та можливих співучасників, які наразі встановлюються та осіб яким він збував психотропні речовини та вони вже встановлені в ході досудового розслідування; підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у скоєні злочину, пов`язаному із незаконним збутом наркотичних засобів, що дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, та зникнуть перешкоди для подальшого збуту наркотичних засобів.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно працює, має зареєстроване місце проживання.
Разом з тим, слідчий суддя, приймає до уваги те, що тяжкість обвинувачення може бути прийнята за підставу тримання під вартою на початковій стадії судового розгляду, що узгоджується з сталою практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Цеєлєвський проти Польщі» від 04.05.2006 року та «Бєлозьоров проти Росії» від 15.10.2015 року.
Також, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, при цьому наявний суспільний інтерес діяти саме у такий спосіб і не інакше, заради блага суспільства та з метою забезпечення невідворотності покарання за вчинене, що відповідає правовим позиціям, викладеним у рішеннях ЄСПЛ «Летельє проти Франції», «Харченко проти України».
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чинити вплив на свідків, знищити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, продовжити свою злочинну діяльність.
Крім того, слідчий суддя критично оцінює доводи захисника та підозрюваного щодо можливості застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.
Таким чином, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та невиправданим.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Враховуючи викладене, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід рахувати з 30.04.2021 року.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та його роль у вчиненні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві, ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» до 28.06.2021 року.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 181600,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу такі зобов`зання:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі міста Очакова без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 28.06.2021 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1