Справа 521/3174/20
Провадження 1-кп/521/538/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 квітня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

представників служби у справах дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника ДУ «Центр пробації» ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 12.01.2020 року відносно:

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулевча, Саратського району, Одеської області, громадянина України, із незакінченою середньою освітою, учня 10-в класу Одеській вечірній школи № 33, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.05.2020 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень, який сплачено,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:
11.01.2020 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля Одеської загальноосвітньої школи № 25, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23-Б, керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, визначив об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме мобільний телефон марки «Іphоnе 7».

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, діючи умисно, повторно, упевнившись, що його дії залишаться непомітними для потерпілого та оточуючих, перебуваючи у дворі Одеської загальноосвітньої школи № 25, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23-Б, в ході дружніх обіймів з ОСОБА_4 , таємно викрав з кишені куртки останнього мобільний телефон марки «Іphоnе 7» вартістю 7500 гривень з сім-карткою мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_1 (матеріальної цінності не має) та поклав його до кишені власної куртки.

Надалі, ОСОБА_6 із викраденим майном покинув місце злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 7 500 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та показав, що в січні 2020 року, перебуваючи у дворі школи разом з потерпілим ОСОБА_4 , скоїв крадіжку його мобільного телефону, вартість якого не оскаржує. Пізніше викрадений мобільний телефон продав на ринке Привоз за 1500 гривень, отримані кошти потратив на власні нужди. Цивільний позов визнав у повному обсязі.У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

При призначені виду та міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, а також ст.103 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не досяг 18 річного віку, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є - щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлені.
Згідно висновків досудової доповіді щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , наданої начальником сектору ювенальної пробації м. Одеси філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, «проаналізувавши виявлені криміногенні фактори ризику щодо скоєння повторних правопорушень, неповнолітній ОСОБА_6 розвивається та виховується в сприятливих умовах проживання. 3 боку батьків - належне виховання, контроль за поведінкою, але низький рівень когнітивних навичок провокують у хлопця появи неконтрольованої поведінки. Можливо відсутність життєвого досвіду та когнітивних навичок може в подальшому призвести до вчинення неправомірних дій. Проте, у обвинуваченого присутня готовність брати участь у програмах та заходах із втручанням органу пробації. Виходячи з джерел інформації щодо ОСОБА_6 , ризик чинення повторного злочину середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк за умови здійснення інтенсивного нагляду з боку уповноваженого органу з питань пробації та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, виконання пробаційних програм, спрямованих на мінімізацію ризику вчинення повторного кримінального правопорушення».
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_6 відноситься до категорії нетяжких злочинів, суд враховує його вік та соціальне положення, стан здоров`я, те, що особа осудна, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, навчається, за місцем мешкання та навчання характеризується задовільно, рівень розвитку відповідає віку обвинуваченого, проживає разом з матір`ю, вітчимом та двома сестрами, між членами родини теплі та дружні стосунки, умови проживання задовільні, допомагає батькам по бізнесу, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється, а також враховує повне визнання вини, те, що він раніше судимий за вчинення злочину проти власності, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК України, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК України.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацію про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає можливим визначити покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 2 ст. 185 КК України та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України та ст. 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У відповідності до ст. 50 КК України саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

Законним представником потерпілого ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 заявлений цивільний позов, про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просила стягнути з ОСОБА_6 на її користь 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вимоги позову повністю визнав.

Як визначено ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Заявлений до стягнення розмір майнової шкоди є розміром викраденого у потерпілого ОСОБА_4 майна, тому в зв`язку доведеністю в судовому засіданні вини обвинуваченого у заволодінні його майном на суму 7 500 гривень, позов підлягає задоволенню.

Завдану шкоду слід стягнути з винної особи обвинуваченого ОСОБА_6 , а в разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування шкоди, таку шкоду, чи її частку, що не вистачає для повного відшкодування, відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України слід стягнути з матері обвинуваченого ОСОБА_7 .

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосований до ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні сплинув, питання про продовження його дії перед судом не ставилось. З огляду на особу обвинуваченого, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання йому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
Визнати винним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді одного року позбавлення волі з випробуванням строком на 1(один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь ОСОБА_5 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень на відшкодування майнової шкоди. В разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_6 майна, достатнього для відшкодування матеріальної шкоди, відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України таку шкоду стягнути з його матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1