БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1743/19
Провадження № 1-кс/497/182/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про накладення арешту тимчасово вилучене майно

05.04.21 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:

01.04.2021 року до канцелярії Болградського районного суду Одеської області старшим слідчим СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітаном поліції ОСОБА_3 , подано клопотання, погоджене із прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_4 який здійснює процесуальне керівництво, про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000355 від 22.10.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, яке передано на розгляд слідчого судді 05.04.2021 року (після виходу судді з нарадчої кімнати по кримінальному провадженню №514/980/19).

В обґрунтування клопотання старший слідчий стверджує, що 31.03.2021 року о 19:44 годині до чергової частини Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , працює комп`ютерний ігровий зал, яке зареєстровано до ЄО за № 1201 від 31.03.2021 року.

З урахуванням того, що на час надходження зазначеного повідомлення станом на 31 березня 2021 року, факт зайняття ігровим бізнесом за адресою: АДРЕСА_1 , охоплюється досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, відомості щодо якого 22.10.2019 внесені до ЄРДР за № 0000355 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 203-2 КК України, матеріали повідомлення про факт зайняття ігровим бізнесом за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровані в ЄО за № 1201 від 31.03.2021 року, того ж дня приєднано до матеріалів зазначеного вище кримінального провадження.

В рамках цього кримінального провадження № 0000355, органом досудового розслідування в період часу з 20:30 години до 22:00 години 31.03.2021 року на підставі письмового дозволу власника приміщення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у підвальному приміщені домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , проведено огляд місця події, за результати якого виявлено та вилучено чотири системних блоки та дев`ять комп`ютерних моніторів.

А відтак, у органу досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою особою, у порушення вимог ЗУ «Про заборону грального бізнесу в Україні», знаючи про заборону зайняття гральним бізнесом в Україні, маючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконного прибутку, використовуючи своє домоволодіння АДРЕСА_1 , обладнав підвальне приміщення комп`ютерною технікою пристосованою для виходу в мережу «ІНТЕРНЕТ» (гральними автоматами), для повноцінного функціонування вказаного закладу. Працюючи відповідно до встановленого графіка задля належного функціонування грального закладу, здійснює обмежений доступ громадян до приміщення грального закладу та гральних автоматів, надає допомогу у прийнятті ставок, а також здійснює видачу грошових виграшів переможцям азартних ігор.

У зв`язку з викладеним, комп`ютерне обладнання в поряду ст. 98 КПК України визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.

На підставі пункту 2, інструкції «Про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженої наказом N 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року, у ході дізнання, досудового слідства і судового розгляду у кримінальних справах слідчий, працівник органу дізнання, прокурор на підставі відповідного процесуального рішення, у тому числі постанови або ухвали суду, зобов`язані вилучати речові докази.

З метою всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування орган досудового розслідування вважає необхіднім здійснити арешт майна, вилученого під час зазначеного обшуку, тому звертається з цим клопотанням.

В судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та зазначила, що в клопотанні викладені всі обставини та підстави, необхідні для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, наполягала на його задоволенні.
Особа у якої вилучено майно володілець майна ОСОБА_5 до суду не прибув, однак подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність (а.с.27).

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім того, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог КПК, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Встановлено, що слідчий, як на підставу накладення арешту на майно, посилається на те, що вказані у клопотанні речі мають істотне значення для проведення досудового розслідування, зберегли на собі сліди вчинення правопорушення, а також можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення, крім того підлягають експертному дослідженню.

Враховуючи мотиви клопотання, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, вважаю, що не застосування арешту може призвести до знищення цього майна, а тому з метою забезпечення кримінального провадження, виходячи із вимог розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на майно, приходжу до переконання, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, що було вилучено 31.03.2021 року під час огляду підвального приміщення домоволодіння АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке має статус речового доказу в кримінальному провадженні № 0000355 від 22.10.2019 року, а саме:

-системний блок марки «Lenovo», серійний номер L3AAK3A

-системний блок марки «Lenovo», серійний номер S4W0167

-системний блок марки «Lenovo», серійний номер L3ACH6K

-системний блок марки «HP», серійний номер 24A1020N8Y

-комп`ютерні монітори марки «IBM» у кількості 9 (дев`яти) штук

шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та/або користування.

Вище перелічене майно здати на зберігання до камери зберігання речових доказів Болградського РВП ГУ НП в Одеській області за адресою: Одеська область, м. Болград, проспект Соборний, 97.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1