н/п 1-кс/766/6328/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором - заступником начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановила :

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.2015 близько 16:10, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Білецького зі сторони вулиці Леніна в напрямку проспекту Жданова в с.Олександрівка Генічеського (Новотроїцького) району Херсонської області, неподалік домоволодіння НОМЕР_2, у порушення вимог п.п. 2.3 б, 10.1,11.3,12.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечну швидкість руху для забезпечення гарантованого контролю за керуванням свого транспортного засобу, змінив напрям руху, не переконавшись в безпечності маневру, виїхав на зустрічну смугу руху, не обравши при цьому безпечний інтервал під час роз`їзду з пішоходом, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу під час виникнення перешкоди для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити, у вигляді пішохода, який рухався в зустрічній смузі руху у попутному напрямку, у зв`язку із чим скоїв наїзд на останнього.

Унаслідок даної дорожньо-транспортної події пішоходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в Новотроїцькій ЦРЛ.

Вказані наслідки перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням водієм автомобіля Chevrolet Niva, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Олександрівка Генічеського (Новотроїцького) району Херсонської області, українець, громадянин України, одружений, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Факт скоєння ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.

30.06.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Беручи до уваги те, що гр. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, враховуючи наслідки вчинення такого кримінального правопорушення у вигляді смерті людини, життя та здоров`я якої є найвищою соціальною цінністю.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 необхідно врахувати наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- можливість переховуватись підозрюваного від органів досудового слідства та суду; - незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі пов`язане з порушенням правил дорожнього руху.

Виклад обставин, які підтверджують наявність вищевказаних ризиків з посиланням на матеріали, які їх підтверджують:

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність тримання під вартою ОСОБА_5 є ризики перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від досудового слідства та правосуддя.

При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування ОСОБА_5 може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з іншими обставинами.

Як встановлено в ході слідства, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного заробітку та законних джерел доходів не має.

Слідчий просить врахувати суд зухвалу поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив вказане правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та безпосередньо після вчинення вказаного правопорушень, яка полягала в тому, що підозрюваний після огляду медичними працівниками залишив місце пригоди.

Крім того, необхідно врахувати, що вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, у тому числі підтверджується показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких в подальшому необхідно допитати під час судових розглядів, разом з цим підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на вказаних свідків з метою їх схилення до зміни показів та не зазначення об`єктивних обставин вчинення ним вказаного правопорушення. Крім того, в даній частині просить врахувати суд те, що підозрюваний ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_10 мешкають в одній сільській місцевості, що лише посилює ступінь ризику можливості незаконного впливу на них з боку підозрюваного.

Також, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність тримання під вартою ОСОБА_5 є те, що він раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, зокрема: 14.09.1995 за ст.86-1 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки та 06.08.1999 за ч.2 ст.145 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки. Йому неодноразово надавалась можливість на виправлення шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням, між тим ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний тяжкий злочин за вищевикладених обставин.

Крім того, необхідно врахувати, що внаслідок вчинення підозрюваним ОСОБА_5 вказаного правопорушення загинула молода жінка та залишилась без материнської опіки малолітня дитина.

Вказані факти можуть свідчити, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі пов`язане з порушенням правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: - керування транспортним засобом без посвідчення водія; - відсутність міцних соціальних зав`язків; вчинення вказаного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння; - можливий вплив на потерпілого та свідків, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, внаслідок чого загинула людина, вважаю, застосування відносно підозрюваного нього більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним, у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з огляду на вірогідність незаконного впливу на потерпілих та свідків кримінального правопорушення, спростовує висновки суду про відсутність ризиків та можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання. На обґрунтування своїх заперечень захисник послався на такі обставини, що порушено всі розумні строки досудового розслідування, запобіжний захід як захід забезпечення кримінального провадження покликаний виконати певне завдання. В даному випадку, взяттям під варту підозрюваного не може бути виконано жодного завдання в даному кримінальному провадженні. Ризики відсутні. Злочин було вчинено в 2015році, весь час підозрюваний, свідки та потерпілий проживають в одному селі і за цей час не надходило жодних відомостей про якийсь тиск на них. Цивільний позов не заявлено, оскільки підозрюваний самостійно надає матеріальну допомогу. Щодо ризику вчинення іншого злочину, то злочину були вчинені багато років тому проти власності. Даний злочин є злочином з необережності. Немає ризику втечі. Підозрюваний є фермером, має сім`ю. На всі виклики слідчого з`являються

Підозрюваний пояснив, що він немає наміру переховуватися. Його батьки, діти та внуки проживають в тому ж районі. Він є фізичною-особою підприємцем, протягом 15 років займається вирощуванням сільгоспкультур, для чого укладено договори оренди земельних ділянок з 50 особами. Має водійський стаж понад 32 роки і за цей час у нього не було адмінправопорушень ПДР.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області розслідується кримінальне провадження №0001172 від 29.11.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

30.06.2021року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 29.11.2015 відповідно до якого оглянуто ділянку поїзної частини по вул. Білецького в с.Олександрівка Новотроїцького району Херсонської області, в ході чого зафіксовано слідову інформацію на місці події; - протоколом огляду транспортного засобу від 29.11.2015, відповідно до якого оглянуто автомобіль Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході огляду зафіксовано наявні пошкодження на автомобілі; - протоколом огляду від 05.12.2015 в ході якого оглянуто дитячу коляску та наявні на ній ушкодження, що виникли внаслідок наїзду автомобіля; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.12.2015 р.; - протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 29.03.2016 р.; - протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_5 від 22.04.2016 в ході якого були перевірені та уточнені покази свідка; - протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ; - протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 05.12.2015 в ході якого були перевірені та уточнені покази свідка; - висновком судово-медичної експертизи №135/Н від 03.02.2016, відповідно до якого на трупі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, що виникли внаслідок дії частин та деталей автомобіля при наїзді на неї, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та внаслідок останніх потерпіла померла; - висновком автотехнічної експертизи №5068 від 08.12.2015, відповідно до якого автомобіль Chevrolet Niva реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився в технічно працездатному стані; - висновком судово-медичної експертизи №6/Н від 28.11.2017 відповідно до якого ОСОБА_7 знаходилася задньою-лівою поверхнею тіла до автомобіля який чинив наїзд; - висновком експерта №21-264 від 31.05.2021 відповідно до якого, водій автомобіля Chevrolet Niva - ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортної події;

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.184КПК України, якою визначено вимоги щодо змісту клопотання про застосування запобіжних заходів, клопотання повинно містити короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа, а відповідно до п.п.4, 5 ч.1 ст.184КПК України клопотання повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Натомість, всупереч вимогам вищезазначеним нормам КПК, слідчий детально описав вчинення злочину за версією органу слідства. А щодо ризиків та викладу обставин на їх обґрунтування, то у клопотанні слідчий з прокурором обмежилися лише цитуванням відповідної норми КПК України, яка містить перелік всіх можливих ризиків, але при цьому прокурор не конкретизував жодного ризику відносно підозрюваного, але неодноразово повторивши про тяжкість вчиненого злочину та ризик перешкоджання встановленню істини у справі, зокрема, зазначивши, що «небезпека перешкоджання встановлення істини у справі та переховування Крюковського може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з іншими обставинами», але при цьому таких інших конкретних обставин не зазначено.

Слідчий суддя зазначає, що тяжкість покарання є лише однією із 12 обставини, визначених ст.178КПК України, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу. А щодо ризику «перешкоджанню встановленню істини у справі», то не тільки ст.177КПК України не містить такого ризику, але й КПК України не містить такого поняття як «істина у справі».

Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування:

На обґрунтування вказаного ризику прокурором не було наданого жодного обґрунтування чи посилання на існування певних доказів, що вказували б на намір підозрюваного переховуватися, а тому існування вказаного ризику є тільки припущенням прокурора і спростовуються фактами, встановленими під час розгляду клопотання. Підозрюваний має сім`ю, постійне місце проживання, місце реєстрації. Досудове розслідування ведеться з 2015 року і у клопотанні не наведено жодного факту, що свідчив би про намір втечі ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, немає доходу, тоді як суду надано документи про те, що підозрюваний здійснює діяльність як фізична особа-підприємець.

Щодо ризику впливу на свідків, які проживають з підозрюваним в одному населеному пункті. Як вже зазначалось слідчим суддею, досудове розслідування триває з 2015 року, тому через 6 років цей ризик вже не є актуальним. Крім того, є багато інших доказів, які не можуть бути спростовані показаннями вказаних свідків.

Щодо ризику вчинення іншого злочину, то слідчий суддя зазначає, що підозрюваний притягувався до кримінальної відповідальність ще в 1994 та 1999 роках. Наразі 2021 рік, а кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.286 КК України вчинено у 2015 року з необережності (незрозуміло чому у клопотанні слідчий зазначає, підозрюваний «знову вчинив умисний тяжкий злочин». Що також нівелює ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. У клопотанні зазначається про ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, у тому числі пов`язане з порушенням правил дорожнього руху. Але, при цьому не було надано жодних доказів порушенням підозрюваним Правил дорожнього руху, крім ДТП 2015року, і не були спростовані доводи підозрюваного, що протягом 32років він не притягувався до адмінвідповідальності за порушення ПДР.

Прокурор жодним чином не обґрунтував ні в клопотанні ні в судовому засіданні щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Якщо такі факти були за 6 років слідства, то вони повинні були бути відображені у клопотанні.

Слідчий у клопотанні жодним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст.183 КПК України, а тільки зазначив, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відсутність перевірки ризиків та доказів на їх існування, суд замінив коротким цитуванням з рішень ЄСПЛ, які вирвані з контексту і за суттю не висвітлюють позицію Європейського суду в цілому щодо тих обставин, на які вказує прокурор.

А згідно практики ЄСПЛ: При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010року у справі «Хайредінова проти України».

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1(наявність обґрунтованої підозри) та п. 2(існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177КПК України) частини першої цієї статті, але не доведене обставин, передбачених пунктом 3(недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів) частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

На переконанні слідчого судді, з урахуванням даних про особу підозрюваного, його поведінки у судовому засіданні, який має постійне місце проживання, має сім`ю, відсутності відомостей щодо спроб підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що не зважаючи на підозру у вчиненні тяжкого злочину (але злочин вчинено з необережності) та передбачене за нього покарання, мінімальну вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків, відносно нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, який одночасно зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин приходить до висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відхилити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 27 серпня 2021 року.

Покласти на ОСОБА_5 , такі обов`язки:

- прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, номера мобільного телефону.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 40 хвилин 07 липня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1