Справа № 183/2890/20
№ 1-кп/183/616/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Ухвалено 12 квітня 2021 року в м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, судимого:
-18.08.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 3 роки;

-23.06.2011 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до позбавлення волі строком 5 років 1 місяць; 06.08.2015 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

01 квітня 2020 року приблизно о 23.10 годині ОСОБА_3 , перебуваючи на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , де побачив прикріплений до стіни ліхтар «LUMANO 10WIP65» та датчик руху до нього «Horoz» на 1000 Вт. В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме - ліхтаря «LUMANO 10WIP65» та датчику руху до нього «Horoz» на 1000 Вт., які належать ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 01.04.2020 року приблизно о 23.15 годині, перебуваючи на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, демонтував ліхтар «LUMANO 10WIP65» вартістю 170 гривень та датчик руху до нього «Horoz» на 1000 Вт. вартістю 245 гривень, які належать ОСОБА_5 , тим самим викрав вказане майно, та покинув місце вчинення злочину.
В подальшому ОСОБА_3 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 415 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує, зазначив, що дійсно перебуваючи на третьому поверсі будинку АДРЕСА_2 біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 зірвав ліхтар з датчиком руху до нього, які сховав у себе вдома. В подальшому відшкодував потерпілій завдані збитки. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд провадження за її відсутності, в якій зазначила, що претензій майнового характеру до обвинуваченого не має, просила призначити ОСОБА_3 покарання на розсуд суду.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, частковим відшкодуванням завданих збитків потерпілій, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів не перебуває, шкоду, завдану його діями потерпілій, відшкодував повністю та остання не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання, що разом з обставинами, які пом`якшують покарання, дає суду підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню: ліхтар «LUMANO 10WIP65», датчик руху «Horoz» на 1000 Вт., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 вважати повернутими.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи № 1865-20 від 05.05.2020 року в сумі 326 гривень 88 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1