Справа №: 343/1463/21
Провадження №: 1-кп/0343/140/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000107від 28.06.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середню освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно зі ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Кримінальний проступок вчинено за таких обставин:

27 червня 2021 року близько 05:30 год, ОСОБА_5 знаходився в громадському місці у компанії знайомих дівчат - неподалік магазину «Ласунка», що в м. Долина по вул.Обліски, 129, де біля них з метою познайомитись із дівчатами зупинився автомобіль марки Audi А6 синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 . Однак дівчата, не бажаючи знайомитись із ОСОБА_3 , попросили їх не чіпати. У зв"язку із чим між ними розпочався словесний конфлікт, у який втрутився ОСОБА_5 .

Під час вказаного конфлікту, ОСОБА_3 , безпричинно, усвідомлюючи, що він знаходиться у громадському місці, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, маючи на меті показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з особливою зухвалістю, діючи умисно, з хуліганських спонукань, в присутності компанії дівчат, демонструючи грубу силу, з мотивів явної неповаги до суспільства та встановлених правил і норм поведінки, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, наніс потерпілому ОСОБА_5 ряд ударів руками, після чого за допомогою фізичних зусиль повалив його на землю та в подальшому продовжив наносити удари руками, чим грубо порушив громадський порядок.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: синця на повіках правого ока; крововилив під кон`юктиву правого ока; незначний дефект емалі коронок 6-го зуба на верхній щелепі справа та 6-го зуба на нижній щелепі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, щиро розкаявся у вчиненому, не оспорює встановлені обставини під час досудового розслідування. У відповідності до ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань у судовому засіданні. Про те, що скоїв шкодує, відшкодував потерпілому ОСОБА_5 заподіяну шкоду, просив призначити йому покарання не пов`язане зі позбавлення волі.
Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд в порядку ст.349 КПК України обмежився допитом потепілого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що 27 червня 2021 року приблизно о 05:30 год він повертався разом з дівчатами з випускного в АДРЕСА_2 . Біля них зупинився автомобіль марки Audi А6 і обвинувачений почав чіплятися до дівчат. Потім, розвернувшись, знов продовжував чіплятись до дівчат та ображати їх, оскільки вони відмовились з ним спілкуватись. Він зробив йому зауваження, після чого обвинувачений вийшов з автомобіля і наніс йому кілька ударів в обличчя, коли він впав, продовжував наносити йому удари ногами. Оскільки на даний час претензій до ОСОБА_3 не має, просив його суворо не карати, так як вони помирились і йому відшкодовані збитки.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, оскільки він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю
Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обвинуваченого.
До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він має середню освіту, неодружений, є приватним підприємцем, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, позитивно характеризується по місцю проживання, у відповідності до вимог ст. 89 КК України несудимий.
Обвинувачений в минулому, згідно ст. 89 КК України не судимий, однак, як вбачається з довідки про наявність судимостей, останній має схильність до вчинення кримінальних правопорушень, об`єктом яких є посягання на здоров`я людини.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Призначувані раніше щодо обвинуваченого покарання не пов`язані з ізоляцією його від суспільства не стали дієвим інструментом щодо його виправлення та перевиховання, а тому з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень щодо обвинуваченого слід обрати покарання, пов`язане з умовами ізоляції його від суспільства на певний строк.
З урахуванням викладеного, за наявності вищеназваних пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, його суб`єктивного відношення до вчиненого, суд вважає, що йому слід обрати покарання у виді арешту на термін, передбачений санкцією ст. 296 ч. 1 КК України, за якою його визнано винним.
Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, цивільний позов не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.
Початок відбування строку покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання і до спливу строків, визначених законом.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: