Справа № 296/5935/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.07.2021 слідчий звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого зазначає, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000242 від 02.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.07.2021 року близько 23 години 55 хвилин водій ОСОБА_5 керував технічно справним автомобілем "VOLKSWAGEN TRANSPORTER" реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ПП "Злагода плюс" та рухався ним в межах населеного пункту с. Оліївка Житомирського району, позначеного дорожнім знаком 5.45. ("Початок населеного пункту") ПДР України.

Продовжуючи рух та керуючи автомобілем марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER" реєстраційний номер НОМЕР_1 водій ОСОБА_5 , проїжджаючи через вказаний вище населений пункт, будучи достовірно обізнаним про дорожню обстановку та проінформованим дорожніми знаками про організацію дорожнього руху на даній ділянці автодороги, проявив злочинну самовпевненість при керуванні транспортним засобом.

Зокрема, в порушення вимог пункту 12.2. ПДР України рухаючись в межах с. Оліївка Житомирського району водій ОСОБА_5 перевищив максимальну швидкість, зазначену в пункті 12.4. ПДР України ("у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год."), чим грубо порушив вимоги пункту 12.9.б ПДР України ("водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4.-12.7. цих Правил").

Таким чином, в порушення вимог пункту 2.3.д ПДР України водій ОСОБА_5 створив загрозу безпеці дорожнього руху при керуванні ним транспортним засобом за вказаних умов.

Незважаючи на створену загрозу безпеці дорожнього руху водій ОСОБА_5 свідомо ігноруючи загально прийняті правила поведінки на дорозі та зобов`язання виконувати вимоги ПДР України, у тому числі, ті, що носять характер заборони, перебуваючи в умовах створеної ним небезпечної обстановки, яка вимагала особливої уваги від нього як особи, яка керує транспортним засобом, діючи злочинно самовпевнено, продовжував порушувати вимоги пункту 12.3 ПДР України.

При цьому, в порушення вимог пункту 2.3.б ПДР України водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не простежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не врахував дорожні умови та обрану ним швидкість транспортного засобу, що призвело до наступного.

Рухаючись із перевищенням дозволеної швидкості у вказаний день та час транспортним засобом по вул. Л. Ступницького в с. Оліївка Житомирського району Житомирської області в районі перехрестя з вул. Вишпільська у напрямку м. Житомира водій ОСОБА_5 в порушення вимог п. 12.3. вказаних вище правил проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки і її змін при виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити з робочого місця водія, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, в результаті чого скоїв зіткнення з мотоциклом "Cinlon" без реєстраційного номеру, яким попереду у попутному напрямку керував водій ОСОБА_7 та яким перевозив пасажира ОСОБА_8 .

Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_7 та пасажир ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_5 при керуванні ним транспортним засобом вимог пунктів 2.3.б, 2.3.д, 12.3, 12.4, 12.9.б, дорожнього знаку 5.45 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху як особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинили загибель двох осіб, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

02.07.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

02.07.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України. Цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Вважає, що поряд з наявністю обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні існують ризики, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_5 , який підозрівається у скоєнні тяжкого злочину, може вчиняти спроби переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь - яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх. Оскільки кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, проведення допитів потерпілого та свідків, тому вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Також сторона обвинувачення вважає, що існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_5 може безпідставно не з`являтися за викликом до слідчого та суду, затягуючи досудове та судове провадження.

Просить врахувати, що підозрюваний керує транспортним засобом на підставі тимчасового дозволу від 31.05.2021 у зв`язку з притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, наслідком якого є смерть двох осіб, з урахуванням наявних ризиків просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний у судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він неофіційно працює та сплачує аліменти на утримання дитини. Пояснив, що проживає у гаражі, оскільки не має іншого житла, однак, за потреби може повернутись до квартири, яка належить колишній дружині. Крім того, він бажає відшкодувати витрати на здійснення поховання.

Захисник у судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби, оскільки підозрюваний вину визнає, неофіційно працює та сплачує аліменти на утримання дитини. Також пояснив про наявність намірів оскаржувати постанову про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 02.07.2021 о 00 год. 20 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

02.07.2021 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу,

крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події і обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, що підтверджується, зокрема, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.07.2021.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду; можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, інших осіб, які ще не допитані; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років; підозрюваний офіційно не працює, що зумовлює відсутність законного джерела доходів; соціальні зв`язки за фактичним місцем проживання підозрюваного не є міцними, оскільки він розведений та проживає у гаражі, тому слідчий суддя враховує доводи прокурора про те, що з метою уникнення відповідальності та під тяжкістю покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також існує ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків та інших осіб з метою схилення їх до певної поведінки та надання вигідних для себе показань.

Отже органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи підозрюваного та захисника щодо необхідності виконання підозрюваним обов`язків водія без трудового або цивільно-правового договору у ПП Злагода плюс у зв`язку з наміром відшкодовувати у подальшому завдану шкоду наразі не переважають над наявністю існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Отже слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам та наявні достатні правові підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини (ч.4 ст.183 КПК України).

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 02.07.2021 року з 00 год. 20 хв.

Строк дії ухвали до 30.08.2021 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1