Єдиний унікальний номер 448/416/19
Провадження № 1-кп/448/29/21
У Х В А Л А
Іменем України

20.04.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000542 від 11.09.2018р., про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, фізичної особи-підприємця, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , внесений 11.09.2018р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000542, про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.
З вищевказаного обвинувального акту слідує, що ОСОБА_5 , шляхом обману, з метою отримання безвідсоткової фінансової допомоги щодо соціального проекту для започаткування власної справи «Рука допомоги» в пілотному проекті, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1154, надав на розгляд представників органів державної влади пакет документів, серед яких були підроблений рахунок-фактура №19/17 та накладна квитанція №18 до договору купівлі-продажу №30/11/17 між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 , в які остання на його прохання внесла завідомо неправдиві для ОСОБА_5 відомості щодо купівлі - продажу та передачі товарів, а саме: насіння сої «Венус» кількістю 2600 кг, ціною 17 грн/кг, загальною вартістю 44200 грн., міндобрив нітрофоски NPK 23:13:8 «Агрохімпродукт» кількістю 1000 кг, ціною 15 грн/кг, загальною вартістю 15000 грн., гербіциду «гліфовіт РК ТМ Укравіт» кількістю 100 кг, ціною 48 грн/кг, загальною вартістю 4800 грн.

Він же, ОСОБА_5 , з метою заволодіння коштами безвідсоткової фінансової допомоги в розмірі 64000 грн., завідомо не маючи наміру використати такі кошти за призначенням, подав в Львівський обласний центр зайнятості, що в м.Львів по вул. Бортянського, 11а, документи для участі у соціальному проекті для започаткування власної справи «Рука допомоги», на підставі чого з ним було укладено чотиристоронній договір «Про надання учасникам пілотного просту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності №310 від 30.11.2017». На виконання вказаного договору ОСОБА_5 , подав вищевказані, завідомо підроблені документи, до договору купівлі-продажу №30/11/17 між ФОП ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 . Так, 20.12.2017р. на підставі підроблених документів поданих ОСОБА_5 Львівським центром зайнятості па рахунок № НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_6 були перераховані кошти в сумі 64000 грн. В подальшому ОСОБА_5 ввівши в оману та зловживаючи довірою ОСОБА_6 вмовив її зняти з особового рахунку дані кошти, які остання передала ОСОБА_5 , котрий розпорядився ними на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та за ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України та закриття провадження у справі. В обґрунтування свого клопотання вказав, що він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України, оскільки кримінальні правопорушення у вчиненні яких він обвинувачується, - ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України відносяться до кримінальних проступків та трьохрічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення таких станом на 20.04.2021р. закінчився.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що вказана обставина є нереабілітуючою підставою для закриття кримінального провадження, що в разі свого бажання доводити свою невинуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень він мав би наполягати на завершенні розгляду кримінального провадження по суті для ухвалення виправдувального вироку. Обвинувачений ОСОБА_5 , не дивлячись на те, що вину свою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав частково, однак наполягав на його звільненні від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, надав на це свою згоду та вказав, що правові наслідки такого звільнення йому роз`яснені та зрозумілі.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого та закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності.
Представник потерпілого Львівського обласного центру зайнятості - ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що вирішення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України покладає на розсуд суду.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставим звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України та ст.106 КК України строків давності; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України).
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Тобто, за змістом статей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.
За загальним правилом, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.2 ст.4 КК України).
Санкцією ч.1 ст.190 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років; а санкцією ч.4 ст.358 КК України, в редакції закону, який діяв на момент скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення- у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII внесені зміни до Кримінального кодексу України, зокрема, викладено у нових редакціях ст.12 та частину першу ст.49 КК України.
Із врахуванням викладених у новій редакції положень у ст.12, п.2 ч.1 ст.49 КК України, дане кримінальне правопорушенням відноситься до кримінального проступку, та у разі вчинення такого, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому, враховуючи вимоги ст.ст.4 та 5 КК України суд вважає, що в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 , слід застосувати положення статей 12 та 49 КК України в редакції, яка діє на даний час, оскільки такі норми покращують його становище.

Так, початком перебігу строку давності є дата, коли кримінальне правопорушення було вчинено, тобто: датою вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України є 30.11.2017р., тобто дата звернення до Львівського обласного центру зайнятості з документами, які містили недостовірні відомості; датою вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України є 20.12.2017р., тобто дата заволодіння останнім бюджетними коштами, отримання безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі. Ці обставини сторонами не заперечуються.

Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, як обов`язкової умови такого звільнення, кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно з положеннями ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою вину у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже часткове визнання ОСОБА_5 , своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ним свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання.

Вказане узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19), у якому зазначено, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише закінчення відповідного строку давності, який сплинув до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає під час досудового розслідування, під час судового провадження та після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу кримінального проступку п`ять років.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч.2, 3 ст.49 КК України.
З огляду на наведене, на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні закінчився 3-х річний строк давності, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Відповідно до правових висновків Верховного Суду (Постанова від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к), за змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч.1 ст.49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності. Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності. Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст.49 КК України.
Окрім цього, Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної, касаційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.
Згідно статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , з огляду на те, що кримінальні правопорушення за яким він обвинувачується є кримінальними проступками, за вчинення яких передбачено покарання у виді обмеження волі та з моменту скоєння таких минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає до задоволення, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження за ч.4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України.
Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речові докази, а саме:

1) матеріали з Львівського обласного центру зайнятості на 61 аркуші, а саме: бізнес - план - «Вирощування сільськогосподарських культур 2017» ОСОБА_5 ; чотиристоронній договір про надання учасникам пілотного проекту безвідсоткової фінансової допомоги від 30.11.2017 року №310; договір купівлі - продажу від 30.11.2017 року №30/11/17; Протокол №8 засідання комісії з реалізації пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб; заява - доручення на оплату витрат на закупівлю передбачених бізнес-планом обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності; рахунок - фактура від 30.11.2017 року №19/17; накладна від 22.12.2017 року №18; платіжні доручення розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 20.12.2017 року; реєстр бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 20.12.2017 року №6; платіжне доручення від 20.12.2017 №37; наказ від 22.12.2017р. №66 про затвердження графіку проведення щоквартальних перевірок; акт від 28.02.2018 року; акт від 25.05.2018 року №2; функціональні обов`язки сторін чотиристороннього договору про надання учасникам пілотного проекту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності №310 ( ОСОБА_7 ); функціональні обов`язки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - котрі долучено до матеріалів кримінального провадження №0000542 від 11 вересня 2018 року, слід повернути потерпілому до Львівського обласного центру зайнятості;
2) виписку з особового рахунку ОСОБА_6 банку ПАТ АКБ «Львів», яка долучена до матеріалів даного кримінального провадження, необхідно залишити при матеріалах кримінального провадження №0000542 від 11 вересня 2018 року.

Процесуальні витрати у справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000542 від 11.09.2018 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.358 КК України - закрити.
Речові докази:
1) матеріали з Львівського обласного центру зайнятості на 61 аркуші, а саме: бізнес - план - «Вирощування сільськогосподарських культур 2017» ОСОБА_5 ; чотиристоронній договір про надання учасникам пілотного проекту безвідсоткової фінансової допомоги від 30.11.2017 року №310; договір купівлі - продажу від 30.11.2017 року №30/11/17; Протокол №8 засідання комісії з реалізації пілотного проекту із залучення до роботи членів малозабезпечених сімей та внутрішньо переміщених осіб; заява - доручення на оплату витрат на закупівлю передбачених бізнес-планом обладнання та матеріалів для організації підприємницької діяльності; рахунок - фактура від 30.11.2017 року №19/17; накладна від 22.12.2017 року №18; платіжні доручення розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 20.12.2017 року; реєстр бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 20.12.2017 року №6; платіжне доручення від 20.12.2017 №37; наказ від 22.12.2017р. №66 про затвердження графіку проведення щоквартальних перевірок; акт від 28.02.2018 року; акт від 25.05.2018 року №2; функціональні обов`язки сторін чотиристороннього договору про надання учасникам пілотного проекту безвідсоткової фінансової допомоги на поворотній основі для організації підприємницької діяльності №310 ( ОСОБА_7 ); функціональні обов`язки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - котрі долучено до матеріалів кримінального провадження №0000542 від 11 вересня 2018 року, - повернути потерпілому до Львівського обласного центру зайнятості;
2) виписку з особового рахунку ОСОБА_6 банку ПАТ АКБ «Львів», яка долучена до матеріалів даного кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000542 від 11 вересня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Мостиський районний суд Львівської області.
Ухвала, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1