Ухвала
Іменем України

10 червня 2021 року

м. Київ
справа № 595/1610/15-к

провадження № 51-2831 ск21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_5 ,

встановив:
Вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає у АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, ст. 185, ч.1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі за : ч. 2 ст. 185 КК України на строк 1 рік; ч. 3 ст. 185 КК України на строк 3 роки; ч. 1 ст. 263 КК України на строк 4 роки. На підставі ст. 70 КК України остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Тернопільський апеляційний суд ухвалою від 28 квітня 2021 року зазначений вирок стосовно ОСОБА_5 залишив без змін.
Відповідно до вироку, ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він, разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, 31 жовтня 2014 року о 23:30 год., шляхом демонтажу таємно викрали з колодязя, який розташований навпроти буд. АДРЕСА_2 , водяний насос марки «QGDA 2-60-0,65», вартістю 2 854 грн, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

В ніч з 31 жовтня на 01 листопада 2014 року, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, шляхом демонтажу, таємно викрали з колодязя який розташований навпроти буд. АДРЕСА_2 , водяний насос марки «QGDA 2-60-0,65», вартістю 2854 грн, заподіявши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.
03 лютого 2015 року, о 02:30 год., ОСОБА_8 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, таємно викрали з території саду по АДРЕСА_3 металеву сітку, вартістю 2660 грн, спричинивши потерпілому ФГ «Гадз» матеріальну шкоду на вказану суму.
24 лютого 2015 року, близько 01 год., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі із іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з території саду по АДРЕСА_3 , таємно викрали 2 водяні помпи марки «Еbаrа Winner 4N10-30/5.5», кабель водостійкий, кабель ПВС, клапан зворотній, електродний датчик рівня ЕДУ-1-, трубу ПЕ ду 63 (10atm), чим спричинили ФГ «Гадз» матеріальну шкоду на загальну суму 36 644,62 грн.
27 лютого 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, шляхом пошкодження вікна, незаконно проникли в приміщення автомайстерні, за адресою: АДРЕСА_4 , звідки таємно викрали 8 автомобільних радіаторів, 2 електродрелі марки «BOSCH», електро-компресор марки «Tank of Air Compressor», електрозварку марки «Дніпро», чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9328,50 грн.

В ніч з 09 на 10 травня 2015 року, ОСОБА_5 спільно із іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, таємно викрали з території господарства, яке розташоване за адресою: хутір Верховина Бучацького району, 7 дерев`яних вуликів з 5 бджолосім`ями, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 7 650 грн.
Крім цього, в ніч з 25 на 26 травня 2015 року, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою в групі з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в с. Медведівці Бучацького району, шляхом віджиму рами вікна проникли в гаражне приміщення по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали болгарку марки «BOSCH», бензопилу марки «STIHL», велосипед марки «Votone Zic», продовжувач, болгарку марки «Електромаш», набір ключів марки «Mannesmann», ручний ударний електродрель марки «Струм», чим спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 8 495 грн.

27 травня 2015 року, близько 01:10 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі із іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, таємно викрали з колодязя, по АДРЕСА_2 , водяний насос марки «QGDA 1,1.2-100-75» вартістю 2 500 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 27 травня 2015 року приблизно о 01:30 год., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою в групі із іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, таємно викрали з колодязя, по АДРЕСА_2 , водяний насос марки «ВОДОЛЕЙ БЦПЄ 0,32-32» вартістю 1 505 грн, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

В ніч з 27 на 28 травня 2015 року, приблизно о 23:00 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, таємно викрали з колодязя, який розміщений навпроти буд. АДРЕСА_2 , водяний насос марки «ОHJ», вартістю 2 560 грн, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 29 травня 2015 року о 01:15 год. ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою в групі з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, шляхом пошкодження вікна проникли в підвальне приміщення недобудованого будинку за адресою: АДРЕСА_6 звідки таємно викрали паливний котел марки «Viadrus», чим спричинили потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на суму 18 999 грн.

15 червня 2015 о 01:10 год., ОСОБА_5 перебуваючи в с. Пишківці Бучацького району, шляхом відчинення вхідних дверей незаконно проник в приміщення гаражу, звідки таємно викрав маскувальну сітку та 3 кардани, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 5 000 грн.

Навесні 2014 року ОСОБА_5 , знаходячись на центральному ринку в м. Тернополі, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав два предмета, схожих за зовнішніми ознаками на пістолети, які, згідно висновку судово-балістичної експертизи №1.2 202/15 та №1.2-200/15 від 23 червня 2015 року є вогнепальною зброєю - короткоствольним гладкоствольним револьвером, виготовленим шляхом переробки саморобним способом, 4 мм травматичної несмертельної дії марки «Ekol Python» 3 № E3UP-13101134, та револьвером «Stalker» №000430. В подальшому, придбані у невстановленої особи револьвери, без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 носив при собі та того ж дня перевіз з м. Тернополя до місця свого проживання, в с.Пишківці, Бучацького району Тернопільської області, де зберігав у власному житловому будинку до 15 червня 2015 року, після чого, в ході проведення обшуку, вони були вилучені працівниками міліції.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_4 просить змінити вирок Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_5 та застосувати до нього положення ст. 75 КК України. Вважає, що враховуючи характеризуючі дані засудженого та пом`якшуючі покарання обставини доцільно звільнити його підзахисного від відбування покарання з випробуванням. Зокрема, вказує на те, що ОСОБА_5 проживає в незареєстрованому шлюбі з жінкою, яка має на утриманні двох неповнолітніх дітей та має матір похилого віку, яка потребує догляду. Також зазначає, що ОСОБА_5 на даний час працевлаштований у ТОВ «Діана Інтернаціональ ЛТД», трудовий колектив якого готовий взяти останнього на поруки. Крім того, стверджує, що суд першої інстанції безпідставно зазначив у вироку, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тоді як останній згідно ст. 89 КК України є несудимим.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у касаційній скарзі не оскаржуються.

Колегія суддів вважає, що доводи адвоката, викладені в касаційній скарзі є необґрунтованими з виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання воно має ґрунтуватися, зокрема, на принципах індивідуалізації та справедливості. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Для вибору такого покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання, тощо.

Згідно зі ст. 75 КК якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Як убачається з вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_5 належним чином врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також дані про його особу, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та відшкодування завданих збитків, обставин, що його обтяжують, судом не встановлено.

Врахувавши зазначені обставини, суд, з урахуванням положень статті 65 КК України призначив ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей обвинувачення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчиненню нових злочинів.
Як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду, наведені у апеляційній скарзі адвоката доводи, щодо невмотивованого призначення ОСОБА_5 надто суворого покарання, неналежного дослідження даних про його особу, перевірялись апеляційним судом, про що зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції.
Так, апеляційний суд, погоджуючись з вироком суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_5 покарання зазначив, що місцевий суд з достатньою повнотою врахував характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, скоєння ним багатьох епізодів злочинних діянь щодо викрадення майна, розмір заподіяної злочинами шкоди, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів й відшкодування завданих збитків та відсутність обставин, що його обтяжують. Крім того, колегія суддів зазначила, що судом першої інстанції дотримано вимог ч.3 ст. 415 КПК України та враховано висновки апеляційних судів, викладені в ухвалах Апеляційного суду Тернопільської області від 08 лютого 2017 року та від 10 січня 2018 року, в яких зазначено, що за умови доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.185 КК України та ч.1 ст.263 КК України, застосування ст.75 КК України при призначенні покарання є невірним. Також апеляційний суд вказав, що посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_5 притягувався до кримінальної відповідальності свідчить про те, що суд при врахуванні даних про особу звернув увагу на наявність факту притягнення його до кримінальної відповідальності, однак вважав його раніше не судимою особою, оскільки в силу ст. 89 КК України його судимість погашена, тому вказана обставина не вплинула на призначення покарання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що таке рішення суду належним чином умотивоване, є справедливим, а призначений вид та розмір покарання необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів і не є надто суворим, а тому відсутні підстави для призначення останньому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Ухвалу апеляційного суду постановлено відповідно до положень ст. ст. 370, 419 КПК України із зазначенням короткого змісту вимог апеляційної скарги захисника, судового рішення суду першої інстанції, узагальнених доводів учасників судового провадження, встановлених судом першої інстанції обставин, мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали і положення закону, якими він керувався.

З урахуванням установлених судами першої й апеляційної інстанцій обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступеню їх тяжкості, даних про особу ОСОБА_5 та доводів касаційної скарги захисника, Суд не вбачає підстав для призначення засудженому покарання більш м`якого, ніж призначено судом та погоджується з висновками судів нижчих інстанцій про призначення йому покарання з реальним його відбуттям в місцях позбавлення волі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування чи зміни судового рішення апеляційної інстанції не встановлено.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Монастириського районного суду Тернопільської області від 18 січня 2021 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 28 квітня 2021 року стосовно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3