Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/1498/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна - ОСОБА_3 , представника власника майна - ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про скасування раніше накладеного ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2021 року в межах кримінального провадження №0000732 на автомобіль марки «ЗІЛ 431610», державний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що на теперішній час потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала. До цього часу жодній особі про підозру не повідомлено, ОСОБА_3 та його син ОСОБА_6 не допитані ні як свідки, ні як підозрювані. Транспортний засіб не має доказового значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, тому накладений арешт підлягає скасуванню.

В судовому засіданні власник майна та його представник клопотання підтримали та просили задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні, подальше утримання його під арештом необхідно з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.

Як було встановлено, в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000732 від 03.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, за повідомленням про те, що на території Миколаївської області діє група осіб, які за попередньою змовою між собою, у раніше визначених місцях, організували вирубування деревини, без передбаченого законом дозволу, та отримання грошової винагороди від реалізації деревини.
Досудовим розслідуванням встановлено причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, діючи за вказівкою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , здійснює перевезення вирубаної деревини з лісу до покупців, за що отримує грошову винагороду. Також встановлено, що ОСОБА_3 у користуванні та власності має автомобіль марки «ЗІЛ 431610», державний номер НОМЕР_1 , який він використовує під час організації та вчинення кримінального правопорушення.
23.12.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва проведено обшук автомобіля марки «ЗІЛ 431610», державний номер НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: техпаспорт на автомобіль марки «ЗІЛ 431610», державний номер НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 ; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_3 ; ТТН у кількості 3 штуки; 8 аркушів з чорновими записами; блокнот з чорновими записами; автомобіль марки «ЗІЛ 431610», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , з деревиною об`ємом приблизно 6,4 куб. м.
24.12.2020 року постановою слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 вказані речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000732.
11.01.2021 року слідчим суддею було накладено арешт на вилучене в ході проведеного 23.12.2020 року обшуку автомобіля марки «ЗІЛ 431610», державний номер НОМЕР_1 , майно, а саме: ТТН у кількості 3 штуки; 8 аркушів з чорновими записами; блокнот з чорновими записами; автомобіль марки «ЗІЛ 431610», державний номер НОМЕР_1 . При винесенні вказаної ухвали слідчий суддя виходила з того, що вилучені під час проведення обшуку товарно-транспортні накладні, чорнові записи та автомобіль мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, тобто є речовими доказами у кримінальному провадженні, тому арешт на них було накладено з метою забезпечення їх збереження.
Згідно положень ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При цьому, застосування заходів забезпечення кримінального провадження є неможливим, якщо потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Окрім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється майже п`ять місяців, цього часу органу досудового розслідування було достатньо для встановлення відомостей, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. Разом з тим, жодній особі про підозру не повідомлено. В судовому засіданні слідчим не наведено об`єктивних та чітких підстав для необхідності продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна. Посилання на необхідність відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки до цього часу завдані збитки не встановлено, цивільного позову ніким не заявлено.

З урахуванням викладеного, оскільки тривале позбавлення права власника користуватись належним йому майном є порушенням права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України, вважаю, що у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.01.2021 року на автомобіль марки «ЗІЛ 431610», державний номер НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 19 травня 2021 року о 12 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9