печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на наступні обставини.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 13.04.2021 р. за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, прокурор вказує, що згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів належать органи Національної поліції.

Статтями 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що поліцейським заборонено використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.04.2020 р. № 357 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2020 р. за № 443/34726) затверджено Інструкцію з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (далі «Інструкція»).

Згідно Інструкції сектор реагування патрульної поліції (далі «СРПП») це підрозділ патрульної поліції, який цілодобово забезпечує оперативне реагування на повідомлення про правопорушення або події, у межах компетенції здійснює їх розгляд, а також комплекс превентивних заходів шляхом патрулювання території обслуговування, виявлення та припинення правопорушень, застосування визначених законодавством поліцейських та інших заходів.

Основними завдання СРПП є: служіння суспільству, реалізація концепції «поліція та громада»; забезпечення публічної безпеки і порядку; охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства та держави; протидія правопорушенням; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин, або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

01.02.2021 р. наказом начальника ГУ НП в Київській області № 25 о/с ОСОБА_5 та ОСОБА_8 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Відділення № 2 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

За змістом примітки до ст. 364 КК України службовими особами у ст.ст. 364, 368, 368-2, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово, чи за спеціальними повноваженнями здійснюють функції представника влади чи місцевого самоврядування, тобто ОСОБА_5 здійснює функції представника влади та згідно ч. 3 ст. 18 та пункту 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Так, близько 19:00 год. 11.04.2021 р. працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_8 при патрулюванні у с. Войтове Броварського району Київської області був зупинений автомобіль ВАЗ 2107 під керуванням ОСОБА_9 . У вказаний час та місці ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, за попередньою змовою з ОСОБА_8 у службовому автомобілі при розмові з ОСОБА_9 , забрав у нього без складання жодних процесуальних документів водійське посвідчення та висловив останньому вимогу передати йому та ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн за непритягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та повернення у подальшому водійського посвідчення, також ОСОБА_5 надав ОСОБА_9 аркуш паперу, де власноручно зазначив свій номер мобільного телефону НОМЕР_1 , і сказав, що, якщо останній знайде грошові кошти в сумі 10 000 грн, то щоб зателефонував, на що ОСОБА_9 був змушений погодитись. Після цього ОСОБА_9 звернувся до працівників правоохоронних органів та повідомив про незаконні дії. У подальшому у телефонній розмові 21.04.2021 р. близько 13:10 год. ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, продовжуючи свої злочині дії, направлені на одержання від ОСОБА_9 неправомірної вигоди у виді готівкових коштів у сумі 10 000 грн за попередньою змовою з ОСОБА_8 , повідомив на необхідність передачі йому неправомірної вигоди в сумі 10 000 грн та на наступний день зранку 22.04.2021 р. зателефонує до ОСОБА_9 і повідомить йому місце і час зустрічі для їх передачі. Наступного дня 22.04.2021 р. близько о 09:05 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на одержання неправомірної вигоди, узгодивши їх з ОСОБА_8 , зателефонував ОСОБА_9 із номеру мобільного телефону НОМЕР_2 та повідомив, щоб він чекав у будинку по АДРЕСА_1 на його телефонний дзвінок, однак у цей же день ОСОБА_5 не зателефонував та зустрічі не відбулось. У подальшому 26.04.2021 р. близько 17:25 год. ОСОБА_5 , узгодивши свої дії з ОСОБА_8 , знаючи що ОСОБА_9 виїхав за межі с. Войтове, у телефонній розмові повідомив ОСОБА_9 , що якщо він буде вдома у будинку по АДРЕСА_1 , то щоб зателефонував ОСОБА_5 . Потім 28.04.2021 р. близько 10:40 год. ОСОБА_5 , узгодивши свої дії з ОСОБА_8 , у телефонній розмові повідомив ОСОБА_9 , що, якщо він буде у с. Войтове, Броварського району, Київської області, щоб він зателефонував йому, на що ОСОБА_9 погодився. Разом з цим у невстановленому слідством час та місці, але не пізніше 28.04.2021 р., ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на одержання неправомірної вигоди у виді готівкових коштів в сумі 10 000 грн, залучили до одержання такої неправомірної вигоди ОСОБА_10 . У подальшому 28.04.2021 р. о 17:29 год., перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_1 , який винаймав ОСОБА_9 , останній у телефонній розмові повідомив ОСОБА_5 , що він знаходиться біля будинку. У вказаній розмові ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, узгоджені з ОСОБА_11 , повідомив ОСОБА_9 , що до нього приїде людина і щоб він їй довіряв, а також вказана особа розкаже що потрібно йому робити, і саме в цей час під`їхав на скутері раніше знайомий йому ОСОБА_12 і ОСОБА_5 по мобільному телефоні вказав саме на ОСОБА_12 . При зустрічі ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_9 , що останній для ОСОБА_5 має передати йому грошові кошти, а він у свою чергу має повернути посвідчення водія, однак ОСОБА_9 відмовився це робити, оскільки йому не повернули посвідчення водія, на що ОСОБА_12 сказав почекати і йому потрібно від`їхати щоб привезти посвідчення водія. У подальшому близько 17:50 год. 28.04.2021 р. ОСОБА_12 повернувся на територію будинку по АДРЕСА_1 та віддав ОСОБА_9 посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 25.07.2015 р. Центром ДАІ 5901, яке 11.04.2021 р. без складання жодних документів вилучив ОСОБА_5 , на що ОСОБА_9 , діючи під контролем працівників правоохоронних органів, у свою чергу, слідуючи вказівкам ОСОБА_13 , передав ОСОБА_10 , який був обізнаний про злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у виді готівкових коштів у сумі 10 000 грн, які були заздалегідь ідентифіковані працівниками правоохоронних органів. Після цього близько 17:55 год. 28.04.2021 р. до ОСОБА_14 підійшли працівники правоохоронних органів та представились, однак ОСОБА_14 , вчинивши фізичний опір працівникам правоохоронних органів, здійснив втечу з місця скоєння кримінального правопорушення разом з одержаною вищевказаною неправомірною вигодою. Таким чином ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , будучи працівниками правоохоронного органу, за пособництва ОСОБА_14 одержали від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 10 000 грн за непритягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та повернення водійського посвідчення. Таким чином ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

У судовому засіданні прокурор підтримав внесене клопотання, посилаючись на його обґрунтованість та необхідність у застосуванні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, вказавши на те, що клопотання не містить виклад обставин, які б свідчили про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний у кримінальному проваджені у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення підозрюваного, його захисника, прокурора, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Основні доводи внесеного стороною кримінального провадження клопотання зводяться до наявності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , а наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Статтею 181 КПК України передбаченого, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається із клопотання, наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що виключних обставин для тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом немає, при цьому даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

При цьому, при виготовленні повного тексту ухвали було виявлено описку у вступній та резолютивній частині ухвали, а саме вказано «застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », замість вірного «про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », а відтак дана описка підлягає виправленню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурора Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покласти на підозрюваного обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- докласти зусиль до пошуку роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

У разі невиконання покладених обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 28.07.2021 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1