Справа № 366/2856/20
Провадження № 1-кп/366/82/19
УХВАЛА
Іменем України
18 лютого 2021 року смт. Іванків
Іванківський районний суд київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Іванківського районного суду Київської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 60000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1КК України,

ВСТАНОВИВ:
Згідно угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, затвердженої 12.11.2020 року, ОСОБА_4 , 10.07.2020 року в період часу з 08 години до 13 години 50 хвилин на території 131 лісового кварталу Денисовецького лісництва ДСП «Північна Пуща», що неподалік відселеного с. Вільча, яке відповідно до постанови КМУ № 106, відноситься до зони безумовного відселення, назбирав 6,8 кілограмів ягід чорниці, та намагався перемістити їх за межі зони відчуження, без передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю. Під час спроби переміщення ягід чорниці за межі зони відчуження, без передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю, був виявлений працівниками поліції.

Таким чином, своїми протиправними діями, які виразились у вчинені закінченого замаху на переміщення будь-яким способом за межі зони обов`язкового відселення без надання передбаченого законом дозволу та проведення дозиметричного контролю продуктів харчування рослинного походження, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від його волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 267-1 КК України.

У даному кримінальному провадженні 12 листопада 2020 року між прокурором Іванківо-Чорнобильським відділом Броварської місцевої прокуратури Київської області, ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1КК України.
За угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, оскільки зі слів його підзахисного, при ініціюванні угоди, прокурор обіцяв, що після сплати штрафу, як виду покарання, він автоматично буде вважатись не судимим, а ця обставина для нього грає важливу роль, так як він планує працевлаштуватися на завод з виробництва автомобілів Шкода, що у місті Прага, Чеська Республіка, а туди із судимостями не беруть. Тому вважає, що прокурор ввів його в оману, тобто є наслідок обіцянок інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 , не визнає угоду, не бажає її укладати, просить суд, у разі відвови в затвердженні угоди, призначити справу до судового розгляду у загальному порядку.
Суд, заслухавши учасників процесу, вважає, що в затверджені угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та продовжити досудове розслідування або судове провадження в загальному порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
За ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1679/0/4-12 від 15.11.2012 року «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод», а також зі змісту статей 471, 472 КПК вбачається, що, якщо за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, відмовляє у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та повинен повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження; або продовжити судовий розгляд в загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення. Ухвала про відмову в затвердженні угоди про примирення чи визнання винуватості оскарженню не підлягає.
Таким чином, суд, дослідивши надану угоду та заслухавши думку осіб, які приймали учать в судовому засіданні, вважає, що в затвердженні угоди слід відмовити, а судове провадження призначити у загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 474 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В затвердженні угоди про визнання винуватості від 12 листопада 2020 року укладену між прокурором Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1 КК України - відмовити.
Призначити судовий розгляд матеріалів кримінального провадження № 60000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1КК України, для проведення судового провадження в загальному порядку.
Призначити судове засідання за матеріалів кримінального провадження № 60000040, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 267-1КК України на 13 годину 50 хвилин 19 лютого 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя