233 № 233/1866/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області клопотання про продовження запобіжного заходу по кримінальному провадженню (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000089 від 10 березня 2021 року) за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
в с т а н о в и в :
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 оскільки 28 червня 2021 року спливає термін застосування судом даного запобіжного заходу і не перестали існувати обставини, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу останньому під час досудового слідства та їх продовження під час судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_4 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки на теперішній час відпали ризики, що були наявні на момент обрання даного запобіжного заходу.
Потерпілий ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт
Вислухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, суд приходить таких висновків.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 квітня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 червня 2021 року.
На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_6 не завершено, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 закінчується 28 червня 2021 року.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обговоривши з учасниками кримінального провадження клопотання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , суд вважає за доцільне продовжити дію обраного відносно нього запобіжного заходу, оскільки на час розгляду справи не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, а саме: ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду з огляду на те, що останньому інкримінуються вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому наслідки та ризик втечі для нього у цьому випадку можуть бути визнаними ним менш небезпечними, ніж покарання і процедура виконання покарання. Також, обґрунтовуючи існування вищевказаного ризику, суд звертає увагу, що у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачені можуть ухилитись від слідства; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , зважаючи на те, що на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження триває та в подальшому може виникнути необхідність у їх повторному допиті, з якими він знайомий особисто, оскільки перебуваючи на свободі ОСОБА_6 , може за будь - якою пропозицією або погрозою, або будь-яким іншим шляхом, змусити їх змінити свідчення на свою користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду, і запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого за допомогою більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, який не працює, не навчається, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, на медичних обліках не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий; характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом на теперішній час не встановлено, а більш м`який запобіжний захід, з урахуванням існування вищезазначених ризиків, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .. За таких підстав, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не даючи оцінки зібраним доказам та приймаючи до уваги наявність вказаних ризиків, вважає за необхідне продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , а клопотання захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому задоволенню не підлягає.
З урахуванням п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема інкримінування вчинення злочину ОСОБА_6 , який вчинений із застосуванням насильства, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
Керуючись ст.ст. 331, 376 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, терміном по 21 серпня 2021 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_6 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська УВП (№ 6)».
У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт обвинуваченому ОСОБА_6 , - відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .
Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому, захиснику, прокурору негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий