03.03.2021 Провадження № 1-кп/331/26/2021
Єдиний унікальний номер 331/2693/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження №0000656 від 02.03.2017 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхні Сірогози Херсонської області, громадянина України, із повною загальною освітою, не працевлаштованого, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, та кримінальне провадження №0000073 від 06.01.2016 року з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із вищою освітою, працевлаштованого начальником охорони Мелітопольського АПК, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України.
Згідно обвинувального акту 05.01.2016 приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, на грунті особистих неприязних стосунків з раніше йому знайомим ОСОБА_6 , знаходячись на перехресті вул. Святого Миколая та вул. Дніпровської у м. Запоріжжя, діючи спільно з ОСОБА_3 та невстановленими під час досудового розслідування особами, перебуваючи у 2-х невстановлених під час досудового розслідування автомобілях іноземного виробництва, під приводом зіткнення з автомобілем «Фіат Браво», д.н. НОМЕР_1 , який стояв на світлофорі на вказаному перехресті, у якому за кермом знаходився ОСОБА_6 , перешкодивши його подальшому руху, підійшли до нього. Далі ОСОБА_6 вийшов з салону автомобіля, щоб подивитися, що трапилось з його машиною. В цей час, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_3 , а також невстановлені під час досудового розслідування особи, вийшли з салонів двох автомобілів та підійшли до ОСОБА_6 .
Далі ОСОБА_8 , діючи узгоджено та спільно з ОСОБА_3 та невстановленими під час досудового розслідування особами, за допомогою борцовського прийому звалив ОСОБА_6 на асфальт, після чого ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_3 , з метою нанесення тілесного ушкодження, діючи умисно, стали наносити ОСОБА_6 , який знаходився на асфальті, чисельні удари взутими ногами по голові, обличчю та тулубу, при чому ОСОБА_8 наніс ОСОБА_6 не менше 4-х ударів взутими ногами, а ОСОБА_3 не менше трьох ударів по голові та тулубу, в результаті чого ОСОБА_6 було спричинено закриті переломи 7, 8 ребер зліва по середньо пахвовій лінії зі зміщенням кісткових фрагментів, з розвитком малого гідротораксу, (скупчення рідини в лівій плевральній порожнині), які в сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості, які не є небезпечними для життя, але такі, що спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, більш ніж 21 день, та струс головного мозку, крововилив з набряком м`яких тканин навколо лівого ока, масивні удари, садна м`яких тканин лівої скроневої, виличної, максілярной області носа, рана по ходу лівої брови, наслідком заживлення якої став виявлений при освідуванні рубець у ОСОБА_6 , які в сукупності кваліфікуються як умисні легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, не зупиняючись на скоєному, 05.01.2016, приблизно о 12 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , виходячи за межі попередньої домовленості з ОСОБА_3 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи що його злочинні дії помічені оточуючими та потерпілим ОСОБА_6 , знаходячись на перехресті зул. Святого Миколая та вул. Дніпровської у м. Запоріжжя, шляхом вільного доступу, перебуваючи поряд з потерпілим ОСОБА_6 , реалізуючи свій спонтанний умисел, правою рукою з лівого нагрудного карману куртки потерпілого ОСОБА_6 відкрито викрав грошові кошти - 1500 доларів США, що за курсом НБУ на 05.01.2016 року становить 36000 гривень, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Викрадені грошові кошти, ОСОБА_4 поклав до нагрудного карману своєї куртки, таким чином, виконав усі дії, направлені на відкрите викрадення грошових коштів потерпілого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а також за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
До суду надійшли клопотання захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх захисники клопотання підтримали, просили закрити кримінальне провадження. Обвинувачені свою провину не визнали, однак наполягали на звільненні від кримінальної відповідальності через сплив строків давності.
Прокурор ОСОБА_5 у суді вказала, строк притягнення осіб до відповідальності дійсно сплив, факт невизнання ними своєї провини не є перешкодою для закриття кримінального провадження з цих підстав.
Потерпілий ОСОБА_6 заперечив проти закриття кримінального провадження, наполягаючи на тому, що суд повинен встановити факт вчинення злочину щодо нього та винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, просив перекваліфікувати дії обвинувачених на більш тяжку статтю, а саме: ст. 187 ч.2 КК України та відмовити у задоволенні клопотання обвинувачених.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинувачених та їх захисників, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Судом роз`яснено обвинуваченим наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Беручи до уваги, що кримінальні правопорушення, які вчинили ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів, з моменту їх вчинення минуло більш як п`ять років, перебіг строків давності зупинявся лише щодо ОСОБА_3 на один день у зв"язку із оголошенням його у розшук 03.03.2017 року та того ж дня досудове розслідування було відновлено відповідно до постанови слідчого від 03.03.2017, нових кримінальних правопорушень обвинувачені не вчинили, повідомлення про підозру у зв"язку із вчиненням будь-якого іншого кримінального правопорушення ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_4 не вручалось, тому строк давності не переривався, за таких обставин суд доходить висновку про те, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження - закриттю у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирішуючи клопотання потерпілого ОСОБА_6 про перекваліфікацію дій обвинувачених суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України та ОСОБА_10 за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 186 КК України прокурором рішення про зміну обвинувачення не приймалось , тому, враховуючи, що до компетенції суду не відноситься питання щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, тому підстав для задоволення клопотання потерпілого про перекваліфікацію дій обвинувачених на ч.2 ст. 187 КК України немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 392, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України, - закрити у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у зв`язку закінченням строку давності притягнення до відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186 КК України, у зв`язку закінченням строку давності притягнення до відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання у відношенні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скасувати.
Речові докази: ДВД-диск марки "Esperansa" - зберігати у матеріалах провадження суду.
У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про зміну правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ч.2 ст. 187 КК України відмовити.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1