Справа № 487/1496/21
Провадження № 1-кс/487/1642/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миколаєва клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 09.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000004, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_3 , за погодженням прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, відомості щодо якого 09.03.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004, звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000004 при огляді 16.03.2021 нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: карту пам`яті «Goodram 16 gb», серійний номер: НОМЕР_1 , на якій збережено відеозаписи у двох файлах та яка належить ФОП ОСОБА_5 і містить відомості про обставин дорожньо транспортної пригоди, яка розслідується у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою звернення стало те, що під час досудового розслідування з метою забезпечення збереження речового доказу необхідно накласти арешт на картку пам`яті «Goodram 16 gb», серійний номер: НОМЕР_1 з відеозаписами у двох файлах, тимчасово вилучену 16.03.2021 у ФОП ОСОБА_5 .

Слідчий у судове засідання не прибув, до початку розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0000004 від 09.03.2021 за ч. 1 ст. 286 КК України за повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду під час якої близько 19.00 год. 07.03.2021 у м. Миколаєві на проїжджій частині вул. Троїцької напроти буд. № 79 водій автомобіля Lexus GS д.н.з. НОМЕР_2 старший інспектор СКЗ МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 допустила наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який переходив дорогу на пішохідному переході.

Встановлено, що обставини дорожньо транспортної пригоди зафіксовані камерою відеоспостереження, розташованою на зовнішньому боці будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , у який здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_5 .

Надалі, 16.03.2021 слідчим у ФОП ОСОБА_5 у ході проведення огляду у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово вилучено карту пам`яті «Goodram 16 gb», серійний номер: EB63EEBCE22043 UTS2, на якій збережено відповідні відеозаписи у двох файлах.

Оскільки відповідний відеозапис містить інформацію про обставини ДТП він постановою слідчого визнаний речовим доказом.

Вказані відеозаписи містять такі відомості, тому, як зазначено вище, карту пам`яті «Goodram 16 gb», серійний номер: EB63EEBCE22043 UTS2 постановою слідчого визнано речовим доказом.

Таким чином, під час досудового розслідування з метою забезпечення збереження речового доказу необхідно накласти арешт на картку пам`яті «Goodram 16 gb», серійний номер: EB63EEBCE22043 UTS2 з відеозаписами у двох файлах, тимчасово вилучену 16.03.2021 у ФОП ОСОБА_5 .

Картка пам`яті належить зі збереженими на ній відеозаписами у двох файлах ФОП ОСОБА_5 , що слідує з відповіді ФОП ОСОБА_5 на запит слідчого від 12.03.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедур.

Вилучене майно має суттєве значення речових доказів за матеріалами зазначеного кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, та, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у цьому випадку накладається арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно частин 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, у тому числі, враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на викладене, у зв`язку із існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначене вище майно є об`єктом, що містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першою статті 170 КПК України, а саме: можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на карту пам`яті: «Goodram 16 gb», серійний номер: НОМЕР_1 , вилучену 16.03.2021 року, при огляді приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ФОП ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_3 .

Роз`яснити та попередити, що відповідно до ст. 388 КК України, розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1