ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/499/19 Провадження 1-і/636/16/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 . обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та неповнолітнього ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 187 КК України, -
в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебувають обвинувальні акти по кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст. 187 КК України, і ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, які об`єднані в одне провадження.

В ході досудового слідства обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується.

Прокурором 20.05.2021 подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу, обраного відносно обвинувачених, оскільки є достатньо підстав та ризиків, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Прокурор вважала за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що забезпечить виконання ними покладених на них процесуальних обов`язків, дозволить запобігти вчиненню іншого кримінального правопорушення, та наполягала на тому, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не дозволять забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків.

Відповідно до Закону України від 13.04.2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Оскільки на території України встановлено карантин, суддя ОСОБА_9 перебуває у відпустці, беручи до уваги, що строк запобіжного заходу обвинувачених у вигляді тримання під вартою спливає 31 травня 2021 року, суд дійшов висновку про необхідність розгляду поданого клопотання.

Вислухавши прокурора, яка підтримала клопотання, обвинуваченого ОСОБА_8 , який проти задоволення клопотання прокурора заперечував, його захисника, яка підтримала свого підзахисного та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, вказувала на існування у її підзахисного стійких соціальних зав`язків у місці постійного мешкання, обвинуваченого ОСОБА_7 , який теж заперечував проти клопотання прокурора, та його захисника, який аросив змінити стосовно ОСОБА_7 запобіжні захід на цілодобовий домашній арешт, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, що випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу. Таким чином, із зазначених положень слідує, що запобіжні заходи є заходами превентивного характеру, які застосовуються з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого і забезпечення кримінального провадження. Превентивний характер цих заходів чітко проявляється в цілях їх застосування, якими є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, які ст. 177 КПК України віднесено до ризиків у кримінальному провадженні. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність сукупності як обґрунтованої підозри, так і вищенаведених ризиків.

Тримання під вартою дійсно є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Частина 2 ст. 177 КПК України вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За правовими позиціями ЕСПЛ «обґрунтована підозра» це наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Ризиками у кримінальному провадженні є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки обвинуваченого.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених, враховує, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного. Обвинувачений ОСОБА_7 раніше засуджений, скоїв злочини під час іспитового строку, який судом скасований, тому він на даний час фактично відбуває призначене раніше покарання. Обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в зв`язку із чим суд погоджується із твердженнями сторони обвинувачення про те, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть спробувати незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки обвинувачені володіють інформацією про їх місце проживання, і запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та попередити вчинення ними злочинів в подальшому.

Разом із тим, навіть обґрунтоване звинувачення у вчиненні злочинів в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинувачених. Тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час, суд на підставі наданих матеріалів кримінального провадження оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі такі як: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними у злочинах, у вчиненні яких вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених; те, що вони раніше неодноразово засуджені; те, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані; їх репутацію, майновий стан, відсутність стійких соціальних зв`язків.

Як вказував Європейський суд у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», - суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину, а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного періоду.

З урахуванням наведених обставин, а також того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, суд вважає, що на момент розгляду клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1,3,5 КПК України не зменшились та продовжують існувати, а також те, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та їх належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню інших злочинів, незаконного впливу на свідків, потерпілих у провадженні, та приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, в зв`язку із чим вважає доцільним клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

При цьому судом враховується та обставина, що стороною захисту під час розгляду клопотання не доведено, що ризики, на які посилався в своїх ухвалах слідчий суддя при обранні стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та суд при вирішенні питання про продовження строків запобіжного заходу, - на теперішній час зменшились або перестали існувати.

Посилання захисника - адвоката ОСОБА_10 на наявність у її підзахисного ОСОБА_8 міцних соціальних зав`язків, зокрема наявності у нього на утриманні неповнолітньої дитини, цивільної дружини, постійного місця мешкання, є такими, що не підтверджені жодними доказами.

Крім того, враховуючи кваліфікацію кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , суд, з урахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193-198, 331, 350, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_8 та неповнолітньому ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітньому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів до 22 липня 2021 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той же строк з моменту вручення їм ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1