Справа № 932/2585/21
Провадження № 1-кс/932/2016/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000050 від 09.03.2021 за ч.2 ст.200 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.05.2021 слідчий, за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із клопотанням в якому просить накласти арешт на транспортний засіб Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викрадають персональні дані банківських карт громадян країн Євросоюзу та північної Америки, прив`язують такі банківські картки до мобільних телефонів і за їх допомогою купують товари. Підчас обшуку вказаного ТЗ було вилучено такий ТЗ та мобільний телефон. Оскільки ухвалою слідчого судді про обшук не надано дозволу на вилучення ТЗ, слідчий звернувся із клопотанням про його арешт.

В судовому засіданні слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Власника майна, будучи повідомленим про судове засідання не з`явився, причин нез`явлення не повідомив.

Враховуючи стислі строки вирішення питання арешту тимчасово вилученого майна слідчий суддя вважає за доцільне розглядати клопотання без участі слідчого та власника майна. При цьому, на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши наданні до нього додатки, заслухавши пояснення учасників, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Обставини справи.
В провадженні ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000050 від 09.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.200 КК України.

Згідно фабули кримінального провадження 09.03.2021 до СВ Дніпровського ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали з УПК в Дніпропетровській області ДК НП України, про те що в ході проведення оперативно-розшукових заходів із протидії вчинення правопорушень у банківській сфері, в ході чого виявлено факт несанкціонованого списання грошових коштів за допомогою «Аpple pay» та аккаунт ІНФОРМАЦІЯ_1 » з банківських рахунків іноземних громадян. В ході досудового розслідування встановлено оcіб, які мають відношення вказаного злочину, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою слідчого судді від 30.04.2021 надано дозвіл на обшук ТЗ Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 з метою виявлення та фіксації мобільних телефонів, планшетів, комп`ютерної техніки, жорстких дисків, флеш накопичувачів, сім каток стільникового зв`язку.

Згідно протоколу обшуку від 13.05.2021 проведено обшук вказаного ТЗ, підчас якого вилучено майно, арешт на яке просить накласти слідчий. Постановою слідчого від 13.05.2021 таке майно визнано речовими доказами.

Норми законодавства, що підлягають застосуванню.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно приписів ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 вказаної статті визначає чотири окремих підстави для арешту майна: 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Висновки за результатами розгляду клопотання.
Оскільки слідчим не доведено та не вказано яким ознакам із перелічених у ст.98 КПК України відповідає вилучений ТЗ відсутні підстави вважати такий речовим доказом та вживати щодо такого ТЗ заходи забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_4 про арешт транспортного засобу Audi A6, номерний знак НОМЕР_1 у кримінальному провадженні №0000050 від 09.03.2021 за ч.2 ст.200 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1