Справа № 359/1910/21
Провадження № 1-кс/359/321/2021
У Х В А Л А
Іменем України
10 березня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000043, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 березня 2021 року,

в с т а н о в и в:
Дізнавач сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 за згодою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 04.03.2021 приблизно о 03 год. 00 хв. працівниками УПП в м. Бориспіль за адресою: Київська область Бориспільський район на автодорозі Київ-Харків-Довжанський М-03 в напрямку м. Київ 45 км поблизу АЗС "ОККО" зупинено автомобіль марки "VOLKSWAGEN" моделі "PASSAT", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_2 » на ім`я ОСОБА_6 , яке надав гр. ОСОБА_5 та в подальшому при звірці ідентифікаційних номерів зазначених у свідоцтві про реєстрацію та ідентифікаційних номерів наявних на автомобілі було встановлено, що номер кузова зазначений на автомобілі не співпадає з номером зазначеним у свідоцтві про реєстрацію.

04.03.2021 в ході огляду місця події на земельній ділянці за адресою: Київська область, Бориспільський р-н., на автодорозі Київ-Харків-Довжанський М-03 в напрямку м. Київ 45 км поблизу АЗС "ОККО" вилучено: автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» із прикріпленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер « НОМЕР_2 »; ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля.

З огляду на те, що вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно можуть призвести до приховування, спотворення або знищення майна, яке в сукупності з іншими доказами надасть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речових доказів в стані, придатному для використання їх у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно необхідно накласти на нього арешт, оскільки без накладення арешту на вище перелічене майно, це зробити не можливо.

В судове засідання дізнавач сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву, в якій клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з`явився.

Їх неявка, згідно ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати, крім іншого, наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, тощо. В разі задоволення клопотання про арешт в ухвалі слід зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

З наданих суду матеріалів вбачається, що застосування арешту вказаного майна необхідне для забезпечення проведення судових експертиз, які перебувають на виконанні, збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати вказане майно.

У відповідності до ст. 132 КПК України, в даному випадку потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права. Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожній фізичній або юридичній особі забезпечується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З урахуванням наведених норм КПК України та встановлених обставин, вважаю наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході огляду майно, а саме:

- автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «PASSAT» із прикріпленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_2 ;

- ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля.

Обов`язок зберігання майна, на яке накладений арешт, покласти на сектор дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1