Справа № 755/5694/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 40000284 від 01.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бердакель, Грозний, Російської Федерації, чеченця, громадянина Російської Федерації, без освіти, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

31.01.2021 року близько 09:41 ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , з необережності, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись проїзною частиною по вул. А. Шептицького зі сторони пр. Броварського в напрямку вул. Челябінська в м. Києві в крайній лівій смузі руху, не виконав вимог розділу 33 інформаційно-вказівного знаку 5.16 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), згідно якого водію транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» ОСОБА_4 рух прямо з крайньої лівої смуги руху був заборонений та в послідуючому допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ЗАЗ Vida», н.з. НОМЕР_2 , який рухався в середній смузі руху та здійснював лівий поворот з увімкненим показником повороту на вул. Микільсько-Слобідська під керуванням водія ОСОБА_7 . Унаслідок зіткнення транспортних засобів, водій автомобіля марки «ЗАЗ Vida» н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження та була доставлена до медичного закладу.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-21/11807-ІТ від 17.03.2021 року у водія ОСОБА_4 була технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог ПДР. Тобто, в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідність дій водія автомобіля марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 вимогам розділу 33 інформаційно-вказівного знаку 5.16 ПДР.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-278-2021 від 18.03.2021 року потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразилися у закритій травмі грудної клітки: перелом 3, 4 ребер зліва по заднє-аксілярній та середнє-ключичній лініях, забій грудної клітки з обох сторін, двосторонній пневмоторакс.
Порушення вказаних пунктів ПДР водієм ОСОБА_4 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіяння водію автомобіля марки «ЗАЗ Vida» ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе за ч. 1 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі та показав, що 31.01.2021 року близько 10 години ранку він, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. А. Шептицького зі сторони пр. Броварського в напрямку вул. Челябінська в м. Києві в крайній лівій смузі руху, порушив ПДР та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ЗАЗ Vida», н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , у результаті чого остання отримала тілесні ушкодження. Каявся у вчиненому та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. Зокрема, пояснив, що жалкує про скоєне, та обіцяє повністю відшкодувати шкоду потерпілій.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що за вказаних в обвинувальному акті обставин та з вини водія ОСОБА_4 трапилася дорожньо-транспортна пригода, у результаті якої вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, обвинувачений до сих пір не вибачився перед нею та завдану шкоду не відшкодував, тому просила суворо його покарати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями порушив правила безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, зокрема необережних, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до скоєного (вину визнав у повному обсязі, щиро каявся), дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Крім того, суд враховує, що обвинувачений на час розгляду кримінального провадження не відшкодував шкоду потерпілій, але обіцяв повністю відшкодувати.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані про особу обвинуваченого, беручи до уваги його ставлення до вчиненого, а також думку прокурора, потерпілої, сторони захисту, суд вважає, що необхідним і достатнім для обвинуваченого ОСОБА_4 покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, є покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді штрафу.

Також, враховуючи конкретні обставини справи, підвищену суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Під час судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов ОСОБА_7 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року було повернуто потерпілій у зв`язку з невиконанням нею недоліків цивільного позову.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі чотирьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 68000 (шістдесят вісім тисяч) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Під час судового розгляду запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні повернуто.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи № СЕ-19/111-21/11807-ІТ від 17.03.2021 року в розмірі 1634 грн 50 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- автомобіль марки «Volkswagen Passat», н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання ОСОБА_4 , повернути власнику ОСОБА_11 ;

- автомобіль марки «ЗАЗ Vida», н.з. НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_12 ,- повернути власнику ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, потерпілій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1