1Справа № 335/5139/21 1-кс/335/2947/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року м. Запоріжжя
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 12.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом вимагання неправомірної вигоди службовою особою контролюючого органу.
Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що12.05.2021 до управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області ДСР Національної поліції України надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який просить притягнути до кримінальної відповідальності посадових осіб КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР, які вимагають неправомірну вигоду за проведення лікування та планової операції, яка згідно постанови КМУ, відноситься до безоплатних послуг.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетним хірург 1 хірургічного відділення КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У ході проведення обшуку виявлено та вилучено об`єкти, які можуть мати доказове значення у провадженні та можуть будуть використані для подальших експертних досліджень, а саме:
- медичну картку стаціонарного хворого № 1962 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку вилучено та упаковано до чорного полімерного пакету та опечатано;
- копію завірену належним чином операції № 362 від 07.05.2021 року, яку вилучено та упаковано до паперового конверту;
- мобільний телефон «Айфон 7» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , який вилучено та упаковано до паперового конверту;
- паперовий лист з чорновими записами, який вилучений та упаковано до паперового конверту;
- папку чорного кольору в якій міститься файли з аркушами А4 на яких маються печатка різних підприємств, а також наявний один файл з копіями документації, які вилучено та упаковано до чорного полімерного пакету та опечатано;
- мобільний телефон «Айфон ХR (10) в корпусі чорного кольору у чорному силіконовому чохлі, який знаходиться в користуванні ОСОБА_10 , який вилучено та упаковано до паперового конверту;
- змив з правої та лівої долоні рук у ОСОБА_10 та контрольні змив до нього, які упаковано до трьох паперових конвертів;
- змив з правої та лівої долоні рук у ОСОБА_8 та контрольний змив до нього, які упаковано до трьох паперових конвертів.
Приймаючи до уваги той факт, що на теперішній час є підстави вважати, що зазначені грошові кошти отримані ОСОБА_8 , злочинним шляхом, фрагменти аркушів паперу та зошити, використовувались останнім для вчинення вказаного кримінального правопорушення, слідчий просив накласти арешт на вищевказане майно.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів. Просив клопотання задовольнити.
Представник КНП «Міська лікарня № 3» Запорізької міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання про накладення арешту, просила відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.
20.05.2021 року від директора КНП «Міська лікарня № 3» ЗМРР ОСОБА_11 на адресу суду надійшли письмові заперечення на клопотання, в яких остання зазначає, що вилучені медична карта стаціонарного хворого та копія операції № 362 від 07.05.2021 року підлягають негайному поверненню до медичного закладу та не можуть бути вилучені в ході обшуку. З приводу інших речей, вилучених в ході слідчої дії, директор КНП «Міська лікарня № 3» ЗМР зазначила, що вони не мають жодного відношення до кримінального провадження, слідчим не зазначено яке саме доказове значення для кримінального провадження за ч. 3 ст. 368 КК України містить паперовий текст з чорновими записами та папка чорного кольору з аркушами А4 та відбитками печаток, а також мобільні телефони. Таким чином, просила відмовити у задоволенні клопотання.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
- медичну картку стаціонарного хворого № 1962 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку вилучено та упаковано до чорного полімерного пакету та опечатано;
- копію завірену належним чином операції № 362 від 07.05.2021 року, яку вилучено та упаковано до паперового конверту;
- мобільний телефон «Айфон 7» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , який вилучено та упаковано до паперового конверту;
- паперовий лист з чорновими записами, який вилучений та упаковано до паперового конверту;
- папку чорного кольору в якій міститься файли з аркушами А4 на яких маються печатка різних підприємств, а також наявний один файл з копіями документації, які вилучено та упаковано до чорного полімерного пакету та опечатано;
- мобільний телефон «Айфон ХR (10) в корпусі чорного кольору у чорному силіконовому чохлі, який знаходиться в користуванні ОСОБА_10 , який вилучено та упаковано до паперового конверту;
- змив з правої та лівої долоні рук у ОСОБА_10 та контрольні змив до нього, які упаковано до трьох паперових конвертів;
- змив з правої та лівої долоні рук у ОСОБА_8 та контрольний змив до нього, які упаковано до трьох паперових конвертів, що підтверджується відповідним протоколом обшуку.
Прокурором у судовому засіданні доведено, що майно, вилучене під час проведення обшуку від 18.05.2021 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучене, відповідно до протоколу обшуку від 18.05.2021 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Прокурор у судовому засідання зазначила, що метою накладення арешту на вказані речі є необхідність збереження речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин справи та в подальшому планується проведення експертиз для їх дослідження.
Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий у клопотанні, а прокурор у судовому засіданні довели необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.
Керуючись статтями 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_5 - задовольнити.
- медичну картку стаціонарного хворого № 1962 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку вилучено та упаковано до чорного полімерного пакету та опечатано;
- копію завірену належним чином операції № 362 від 07.05.2021 року, яку вилучено та упаковано до паперового конверту;
- мобільний телефон «Айфон 7» в корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , який вилучено та упаковано до паперового конверту;
- паперовий лист з чорновими записами, який вилучений та упаковано до паперового конверту;
- папку чорного кольору в якій міститься файли з аркушами А4 на яких маються печатка різних підприємств, а також наявний один файл з копіями документації, які вилучено та упаковано до чорного полімерного пакету та опечатано;
- мобільний телефон «Айфон ХR (10) в корпусі чорного кольору у чорному силіконовому чохлі, який знаходиться в користуванні ОСОБА_10 , який вилучено та упаковано до паперового конверту;
- змив з правої та лівої долоні рук у ОСОБА_10 та контрольні змив до нього, які упаковано до трьох паперових конвертів;
- змив з правої та лівої долоні рук у ОСОБА_8 та контрольний змив до нього, які упаковано до трьох паперових конвертів.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20.05.2021 року.
Повний текст ухвали виготовлений 25.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1