Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/305/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2021 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мар`янівка Бобринецького району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого утриманців, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України такий, що не має судимостей, підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.194 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 45 хв. 25 липня 2021 до 16 год. 45 хв. 22 вересня 2021, із визначенням розміру застави в сумі 95160 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2021 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 45 хв. 25 липня 2021 до 16 год. 45 хв. 22 вересня 2021, із визначенням розміру застави в сумі 95160 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що 25.07.2021, близько 14:00 години, у ОСОБА_8 , який перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , у зв`язку зі сваркою із співмешканкою ОСОБА_9 , яка відбулась 24.07.2021, виник злочинний умисел, спрямований на знищення та пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме - будинку за вказаною адресою, та майна, яке в ньому знаходилось. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті пошкодити та знищити майно, належне ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, свідомо допускаючи, що внаслідок підпалу та пожежі, тобто способом, небезпечним для життя багатьох осіб, може бути знищено і пошкоджено чуже майно та заподіяно майнову шкоду, посягаючи на суспільні відносини у сфері приватної власності, у залі будинку за вказаною адресою, розлив по поверхні підлоги бензин, який попередньо набрав у ПЕТ- пляшку з бензобаку, належного йому, мопеда марки «Delta EX50QT/B», який знаходився у приміщення гаражу. Після цього ОСОБА_8 підпалив розлитий ним по поверхні підлоги бензин, та вийшов з приміщення будинку. Внаслідок підпалу, вчиненого ОСОБА_8 , полум`ям було пошкоджено житловий будинок і речі, які знаходилися в будинку, що належали ОСОБА_9 , тим самим останній спричинено матеріальних збитків.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_8 не працює, раніше судимий, не одружений, утриманці відсутні, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення щодо своєї співмешканки, яке закон класифікує як тяжкий злочин з мірою покарання до 10 років позбавлення волі, будинок потерпілої, у якому останній проживав без реєстрації з 2014 року, наразі не придатний для проживання, відсутній паспорт громадянина України, тож підозрюваний фактично не має міцних соціальних зв`язків, і, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу і свідків, з метою зміни наданих ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання його сестри ОСОБА_10 - АДРЕСА_3 .

Свої вимоги обґрунтувала тим, що слідчий суддя не прийняв до уваги твердження сторони захисту щодо відсутності судимостей у підозрюваного, в силу ст. 89 КК України, оскільки відомості про сплату останнім штрафу, призначеного вироком Олександрівським районним судом Кіровоградської області від 03.02.2020, за ч. 2 ст. 125 КК України, відсутні. Також слідчий суддя не прийняв до уваги заяву ОСОБА_10 про дозвіл підозрюваному проживати у належному їй будинку, оскільки родинні відносини між ними не підтверджено. Також суд зазначив, що не встановлено думку чоловіка ОСОБА_10 - ОСОБА_11 щодо проживання підозрюваного у придбаному у період шлюбу будинку останніх за адресою АДРЕСА_3 . На адвокатський запит від 29.07.2021 року за вих.№ 138, Олександрівський районний сектор філії державної установи "Центр пробацїї" в Кіровоградській області листом за вих. № 31/16-773 від 29.07.2021 року надав інформацію, що ОСОБА_8 знятий з обліку 01.04.2020 року у зв`язку зі сплатою встановленої суми штрафу, призначеного вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.02.2020 року, за ч. 2 ст. 125 КК України. Таким чином, в силу ст.89 КК України ОСОБА_8 є особою, що не має судимостей. Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 , долученого до матеріалів клопотання, його матір`ю є ОСОБА_12 . Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_10 , копія якого надається стороною захисту, матір`ю ОСОБА_10 є також ОСОБА_12 . Таким чином, родинні відносини між ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_8 повністю підтверджуються. Щодо твердження суду про необхідність отримання згоди ОСОБА_11 , сторона захисту зазначає, що відповідно до договору купівлі - продажу житлового будинку від 12.03.2021 р., та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.03.2021 р., ОСОБА_10 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 . І, відповідно, як власник, надала свою згоду щодо проживання підозрюваного ОСОБА_8 у належному їй будинку. Окрім того, вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення - не були доведені прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та є необгрутнованими.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.
Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Повідомлення про підозру було вручено підозрюваному 26.07.2021.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 не працює, не одружений, утриманці відсутні, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення щодо своєї співмешканки, яке закон класифікує як тяжкий злочин з мірою покарання до 10 років позбавлення волі, будинок потерпілої, у якому останній проживав без реєстрації з 2014 року, наразі не придатний для проживання, відсутній паспорт громадянина України, тож підозрюваний фактично не має міцних соціальних зв`язків.

Крім того слід зазначити, що обґрунтованість підозри підтверджується заявою ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом огляду місця події від 25.07.2021, актом про пожежу від 25.07.2021, звітом про причину виникнення пожежі від 25.07.2021, протоколами допитів потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції щодо ОСОБА_8 від 25.07.2021, довідкою з місця проживання ОСОБА_8 ,

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те що ОСОБА_8 перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілу і свідків, з метою зміни наданих ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , розмір завданих збитків, і визначив розмір застави в розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 95160 грн.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання. Зазначення слідчим суддею про наявність судимості у обвинуваченого при тому, що вона є погашеною на переконання колегії суддів не є порушенням, яке тягне за собою скасування по суті правильного прийнятого рішення.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 липня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 45 хв. 25 липня 2021 до 16 год. 45 хв. 22 вересня 2021, із визначенням розміру застави в сумі 95160 грн. залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4