Справа № 539/619/21
Провадження № 1-кс/539/148/2021
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Ануфрієвої Н.М.,
сторони по справі у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями , -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями.
Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Куп`єваха Лубенського району Полтавської області померла його бабуся ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , який заповіла спадкодавець ОСОБА_2 на його ім`я.
Крім нього інших спадкоємців немає, він вважає, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки на момент смерті бабусі був зареєстрований та проживав разом із нею.
28.12.2020 року приватним нотаріусом Лубенської районної нотаріальної контори Полтавської області Юрченко М.А. у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_2 позивачу відмовлено, в зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на вказане нерухоме майно відсутні.
Таким чином, він змушений звернутися до суду з позовом про встановлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , в порядку спадкування.
Просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1» загальною площею 70,6 кв.м, житлова площа 34,9 кв.м, сарай-літня кухня «Б», прибудова «б», погріб «В», вбиральня «Г», огорожа №1, ворота № 2, колодязь №3, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач та його представник адвокат Садовий В.В. у судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви просив справу розглядати у відсутність представника, при розгляді справи поклався на розсуд суду.
За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 16.12.1990 Войнихівською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис №34. (а.с. 8).
Згідно заповіту, складеному 15.12.1989 року, ОСОБА_2 заповіла все своє майно ОСОБА_1 .( а.с.9).
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 62725367, виданого 02.12.2020 року заповіт заповідача ОСОБА_2 зареєстрований у спадковому реєстрі за № 66866067 ( а.с.10).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Засульської сільської ради №1406 від 22.10.2020 року власником житлового будинку , господарських будівель та споруд, які розміщені за адресою АДРЕСА_2 була ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.11).
Крім того з вказаної постанови вбачається, що за заявою позивача ОСОБА_1 відкрито спадкову справу №262/2020 на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Відповідно до матеріалів спадкової справи: позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом. Інших заяв у даній справі немає. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.( а.с.19).
П. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.
Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13.
Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.
В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 , виготовлений станом на 22.02.2021 року, який складається з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, характеристики будинку з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до яких господарство складається з: житлового будинку «А-1» загальною площею 70,6 кв.м, житлова площа 34,9 кв.м, сарай-літньої кухні «Б», прибудови «б», погрібу «В», вбиральні «Г», огорожі №1, воріт № 2, колодязю №3». (а.с. 14-18).
Таким чином, спадкодавець набув право власності на вище вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди до введення в дію наведених нормативно-правових актів, а саме в період часу з 1958 по 1989 роки, так як виникнення права власності на нього не залежало від державної реєстрації цього права.
Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_2 , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, керуючись відповідними нормами законодавства, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними та обгрунтованими, такими, що грунтуються на законі, а отже, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок «А-1» загальною площею 70,6 кв.м, житлова площа 34,9 кв.м, сарай-літню кухню «Б», прибудову «б», погріб «В», вбиральню «Г», огорожу №1, ворота № 2, колодязь №3, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 ;

- відповідач Лубенська міська рада Лубенського району Полтавської області, адреса місця знаходження: м. Лубни, вул. Я.Мудрого, 33 Полтавської області, .

Повне судове рішення складено та підписано 26 квітня 2021 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С. Алтухова