Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 375/682/21
номер провадження 1-кп/368/155/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.07.2021 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 00000123 від 30.05.2021 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острів Рокитнянського району Київської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.. 162 ч. 1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Рокитнянського відділу Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5
- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 29.05.2021 близько 19 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до місця проживання колишньої співмешканки ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 .
В зв`язку з тим, що вхідна хвіртка на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 була зачинена ОСОБА_3 переліз через паркан та підійшовши до вхідних дверей будинку, які були зачиненні на навісний замок, став стукати у двері, але відповіді не почув.
В цей час у ОСОБА_3 виник умисел на незаконне проникнення до будинку, так як вважав, що ОСОБА_5 знаходиться в будинку. З цією метою, ОСОБА_3 взяв до рук металевий предмет - напилок, який знаходився на східцях та вставив його в замикаючий пристрій - навісний замок, і застосовуючи фізичну силу ривком до низу пошкодив навісний замок на вхідних дверях, звільнивши таким чином собі прохід до середини житлового будинку.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 , діючи умисно, без визначених законом підстав та відповідного дозволу власнику будинку ОСОБА_5 , всупереч вимогам статті 30 Конституції України, що гарантує недоторканність житла громадян, проник до приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_2 через відчинені шляхом злому навісного замка вхідні двері будинку, вчинивши таким чином незаконне проникнення до житла.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.. 162 ч. 1 КК України визнав повністю та пояснив, що він вирішив прийти до колишньої співмешканки. Постукав, але ніхто не відкрив і він вирішив зламати замок і зайти у будинок. В будинку потерпілої не було і залишився там спати. Потерпілій відшкодував завдані збитки. Кається та просить його суворо не карати, та дати можливість виправитися.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що про те, що обвинувачений заліз до неї додому вона дізналася від сусіда. Вона його боїться і хоче, щоб він до неї не приходив, тому він повинен понести покарання. Погоджується з покаранням, яке пропонує прокурор. Він придбав їй фарбу та пензлик, які забрав її дід, а чи є там замок не знає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюється, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілу та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.. 162 ч. 1 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст.162 КК України, а саме: у вчиненні незаконного проникнення до житла особи.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується, обвинувачений винний та підлягає покаранню.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого.

Згідно паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 19 січня 2002 року обвинувачений ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Острів Рокитнянського району Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину був повнолітнім та є громадянином України.

Згідно вимоги про судимість від 02.06.2021 р. станом на 02.06.2021 року ОСОБА_3 є раніше не судимий.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Рокитнянської селищної ради «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства Рокитнянської селищної ради «Рокитнянська багатопрофільна лікарня» обвинувачений ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не звертався та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Згідно характеристики, виданої старостою сіл Острів та Троїцьке на гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 у приватному будинку матері. Гр. ОСОБА_3 , не одружений, офіційно не працює. На гр. ОСОБА_3 до старости сіл Острів та Троїцьке, від жителів села скарг не надходило.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченому ОСОБА_6 міри та виду покарання.

Так, санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно ч. 2 ст. 12 КК України - кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданих збитків.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння або у стані.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме: вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, щиро покаявся, відшкодував завдані збитки, думку прокурора щодо міри покарання обвинуваченому, а саме: призначення у виді штрафу, думку потерпілої ОСОБА_5 , яка погоджується із запропонованою прокурором мірою покарання та висновок досудової доповіді, а тому суд вважає, що належним та достатнім є призначення обвинуваченому покарання буде у виді штрафу в межах санкції статті КК України.
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: оптичний DVD+R диск з боді камери, на якому міститься факт виїзду 29.05.2021 р. о 21 год. працівників СРПП відділення поліції № 1 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, який приєднати до кримінального провадження №00000123 від 30.05.2021, залишити при матеріалах кримінального провадження; оптичний DVD+R диск, на якому мається відеозапис проникнення до житла належного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , що мало місце 29.05.2021 р. о 19 год., який приєднати до кримінального провадження №00000123 від 30.05.2021, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1