УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/851/21

Номер провадження 1-кс/495/521/2021

25 лютого 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3

дізнавача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 23.02.2021 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту з майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2021 у справі № 495/851/21 арешт на плав засіб ЯОД 0873.

Своє клопотання адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що 09.02.2021 о 22.15 під час виїзду в складі СОГ до берега Дністровського лиману поблизу вул. Лесі Українки, с. Садове, Білгород-Дністровського району Одеської області було встановлено, що під час здійснення патрулювання працівниками прикордонної служби ОСОБА_6 - старшим офіцером ГОРВ ІНФОРМАЦІЯ_1 та старшим офіцером ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_7 розташованого в АДРЕСА_1 було виявлено особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , котрий здійснював незаконний вилов риби. В ході ОМП було виявлено та вилучено: сазанів в кількості 128 шт., загальною вагою 149 кг.; товстолоб в кількості 5 шт., загальною вагою 7 кг.; лящ в кількості 1 шт., загальною вагою 0,4 кг. та човен ЯОД 0873.

Згідно опису вилучених знарядь лову транспортних засобів водних біоресурсів від 10.02.2021 майно, а саме плавзасіб ЯОД 0873 з підвісним двигуном; сазанів в кількості 128 шт., загальною вагою 149 кг.; товстолоб в кількості 5 шт., загальною вагою 7 кг.; лящ в кількості 1 шт., загальною вагою 0,4 кг. було вилучено провідним державним інспектором Рибоохоронного патруля ОСОБА_8 , про що складено відповідний протокол №003573 про адміністративне правопорушення.

Під час виїзду на місце події було опитано ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , котрий мешкає за адресою АДРЕСА_2 . який пояснив, що користуючись човном ЯОД 0873, який начебто належить ОСОБА_9 , вийшов на Дністровський лиман, з метою незаконного вилову риби, де за допомогою «кішки» підняв сітки та зібрав з них рибу, котру помістив до синтетичних білих мішків, котрі підготовив заздалегідь.

Постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , вищезазначені предмети та речі були визнані речовими доказами та долучені до матеріалів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.249 КК України.

Разом з тим з моменту внесення відомостей до ЄРДР 10.02.2021 року та вилучення зазначеного вище майна, органам досудового розслідування достовірно не встановлено суму заподіяних незаконним рибним промислом збитків. Крім того із матеріалів клопотання вбачається що зазначене у клопотанні інспектора дізнання майно, а саме плавзасіб ЯОД 0873 з підвісним двигуном «ВИХР», вилучені 10.02.2021року провідним державним інспектором Рибоохоронного патруля ОСОБА_8 відносно ОСОБА_5 був складений протокол №003573 про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.85 КУпАП ( грубе порушення правил рибальства).

Таким чином, спочатку визначене майно було виявлено та вилучено в межах справи про адміністративне правопорушення та відносно особи був складений протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, про те в подальшому, співробітники поліції начебто вилучили зазначене майно вже в межах кримінального провадження та внесли відомості до ЄРДР за ч. 1 ст.249 КК України за №0000043 від 10.02.2021 року.

Постанова інспектора дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , про визнання вищевказаного майна речовим доказом в кримінальному провадженні №0000043 від 10.02.2021 року є формальною, оскільки в ній дійсно лише формально перераховане вилучене під час проведення огляду місця події 10.02.2021 року майно про те не зазначено критерії передбачені ст.98 КПК України, за якими таке майно відповідає ознакам речових доказів.

Тому він вважає, що інспектором дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , всупереч вимогам ч.2 ст.170 та п.І.ч.1 ст.173 КПК України не доведено зазначеної у її клопотанні необхідності арешту майна.

Відповідно до повідомлення №1233/20 від 15.09.2020 року про включені риболовного судна в систему дистанційного контролю, бортовий номер суді ЯОД 0873 належить власнику ОСОБА_10 .

З викладеного видно, що саме тому є підстави скасування арешту вищезазначеного майна і ставиться питання про його поверненню, або повернення на відповідальне зберігання яке ні якої шкоди у кримінальному провадженні не завдасть.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання адвоката ОСОБА_3 , вказуючи, що арешт на вказаний плавзасіб необхідний для встановлення в ході досудового розслідування обставин вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши вказане клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

В силу ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України), завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності.

Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП]). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22.09.1994, та «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

В ході розгляду клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України 10.02.2021 внесено відповідні відомості до ЄРДР № 0000043.

Постановою дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 плавзасіб ЯОД 0873 було визнано речовим доказом та долучено до матеріалу кримінального провадження № 0000043 від 10.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2021 у справі №495/851/21 клопотання дізнавача інспектора СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задоволено та накладено арешт на плав засіб ЯОД 0873.

Разом з тим, як вбачається з опису вилучених знарядь лову транспортних засобів водних біоресурсів від 10.02.2021 року майно, а саме плавзасіб ЯОД 0873 з підвісним двигуном; сазанів в кількості 128 шт., загальною вагою 149 кг.; товстолоб в кількості 5 шт., загальною вагою 7 кг.; лящ в кількості 1 шт., загальною вагою 0,4 кг. було вилучено провідним державним інспектором Рибоохоронного патруля ОСОБА_8 , про що складено відповідний протокол №003573/146 від 10.02.2021 та відповідно до якого дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 85 ч. 4 КУпАП.

Таким чином, спочатку вказаний плавзасіб був виявлений та вилучений в межах справи про адміністративне правопорушення та відносно особи було складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, проте, в подальшому, співробітники поліції вилучили зазначене майно вже в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000043.

Таким чином, постанова дізнавача СД Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 10.02.2021 про визнання вищевказаного майна доказом в кримінальному провадженні № 0000043 від 10.02.2021 носить лише формальний характер, оскільки нею лише перелічено вилучене майно державним інспектором Рибоохоронного патруля.

Таким чином, за наслідками судового розгляду слідчий суддя вважає, що власником майна на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін доведено необґрунтованість подальшого арешту на майно, а відтак приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.02.2021 у справі № 495/851/21 а саме, арешт на плав засіб ЯОД 0873.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та оголошено 01.03.2021.