Справа № 932/2528/21
Провадження № 1-кс/932/1301/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 24.02.2021 р.,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_4 , яка подана в його інтересах представником адвокатом ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 24.02.2021 р.

В обґрунтування скарги зазначено, що слідчим відділом Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному проваджені за ознаками ч. 1 ст. 382 КК України по заяві ОСОБА_4 по факту невиконання ОСОБА_5 судового рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2020 р.

Вказаним рішенням, з урахуванням Постанови Дніпровського апеляційного суду від 07.10.2020 р. були задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та визначений порядок участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею, а саме: кожної неділі з 09-00 год. до 13-00 год. без присутності матері дитини ОСОБА_5 , за місцем проживання позивача або в іншому місці, попередньо узгодженому між батьками дитини: у святкові дні 01 січня, 01 травня, 28 червня, 24 серпня кожного року з 09-00 год. до 12-00 год. а також в день народження дитини кожного року з 09-00 г. в присутності матері дитини за бажанням останньої, за місцем проживання дитини або в іншому місці, попередньо узгодженому між батьками дитини.

Отже, даним рішенням був визначений порядок участі батька у вихованні дитини та встановлені періоди часу, протягом яких батько має право спілкуватися з дитиною.

24.02.2021 року слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження за № 0000142 від 28.01.2021 р. у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Постанова про закриття кримінального провадження мотивована тим, що під час досудового розслідування не встановлено фактів умисного невиконання судового рішення, що підтверджено також свідками, оскільки батько зустрічався з дитиною у встановлені дні, що зафіксовано актами державного виконавця. Проте заявник вважає, що матір створила перешкоди у спілкуванні з сином лише тим, що він не міг мати можливість бачитись із сином без присутності матері.

Заявник посилається також на неповноту проведення досудового розслідування, не допит свідків, порушення слідчим порядку збирання доказів та надання ним оцінки, тому вважає постанову про закриття кримінального провадження незаконною і необґрунтованою, а також передчасно. У зв`язку із цим, просить постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати скаргу у його відсутність. Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, перевіривши матеріали кримінального провадження, виходжу з наступного.

Відповідно до норми ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Право на оскарження рішень слідчого про закриття кримінального провадження передбачено ст. 303 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження під № 0000142 від 28.01.2021 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, стосовно дій ОСОБА_5 , яка, на думку заявника, не виконує рішення суду про надання дитини для побачень із батьком ОСОБА_4 .

З протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 03.02.2021 р. вбачається, що останній працює на посаді державного виконавця в Центральному ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області та у нього на виконанні перебуває рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.10.2020 р., яке, з його слів, виконується ОСОБА_5 , що підтверджується також актами державного виконавця. Мати надає дитину батькові, проте дитина не хоче бачитись з власним батьком, оскільки батько принижує мати в очах дитини, а також між батьком та матір`ю постійно виникають конфлікти.

З протоколу допиту ОСОБА_5 встановлено, що остання не перешкоджає у побаченнях дитини з батьком, рішення суду виконується. Батьком ОСОБА_4 було вчинено у 2017 році сімейне насилля у відношенні дитини ОСОБА_7 . Також обставини та факт виконання рішення підтверджується актами державного виконавця. Мати вказує, що дитина не хоче спілкуватись з батьком, оскільки у них постійно виникають конфлікти, встановились неприязні відносини.

Отже, матеріалами кримінального провадження не встановлено умисних дій ОСОБА_5 , які були б направлені на невиконання рішення суду про усунення перешкод у спілкуванні дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини.

Суд також звертає увагу, що згідно ч. 4 ст. 159 СК України у разі ухилення від виконання рішення суду особою, з якою проживає дитина, суд за заявою того з батьків, хто проживає окремо, може передати дитину для проживання з ним. Тобто законодавством прямо передбачено право батька звернутись із відповідним позовом у разі ухилення матері від виконання рішення суду. Отже, спір, що виник між батьками дитини ОСОБА_7 можна розглядати як цивільно-правовий.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги.

Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В силу положень ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Оцінюючи постанову про закриття кримінального провадження на предмет законності та вмотивованості, слідчий суддя вбачає наявність правових підстав для закриття кримінального провадження, оскільки з процесуальних джерел доказів було встановлено відсутність умислу на невиконання рішення суду з боку ОСОБА_5 . Це підтверджується показаннями свідків, письмовими доказами (актами державного виконавця), а також поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Посилання скаржника на те, що слідчий не допитав усіх свідків, які з його точки зору, необхідно було допитати, на думку слідчого судді, не впливає на остаточне процесуальне рішення по даному кримінальному провадженню, оскільки слідчому надано право самостійно оцінювати ті чи інші докази з точки зору їх достатності для прийняття того чи іншого рішення по кримінальному провадженню. Скасування постанови про закриття кримінального провадження лише з підстав того, що слідчим невірно оцінені докази, буде втручанням в процесуальну незалежність слідчого.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Частиною першою статті 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Скаржником не надано переконливих доказів того, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження не відповідає нормам КПК України та є необґрунтованою. Доводи скарги зводяться лише до незгоди з тим, що мати не хоче, щоб батько бачився з дитиною наодинці, та незгодою з оцінкою доказів, зібраних слідчим.

Разом із тим, у скарзі скаржник взагалі не зазначає, коли він отримав копію постанови про закриття кримінального провадження та ознайомимся із її змістом, та не ставить питання про поновлення строку на оскарження відповідного рішення слідчого.

Приймаючи до уваги вищенаведене, слідчий суддя не вбачає правових підстав до скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 24.02.2021 р.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження від 24.02.2021 р. по кримінальному провадженню № 0000142, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 06 квітня 2021 р. об 11 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1