У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2021 року про повернення заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.11.2018 р., за нововиявленими обставинами.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
захисник
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2021 року заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.11.2018 р. відносно нього, за нововиявленими обставинами, повернуті заявнику.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та призначити розгляд заяви засудженого ОСОБА_5 у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вважає оскаржувану ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню, внаслідок неправильної оцінки змісту заяви засудженого, яка, на думку апелянта, відповідає положенням ст. 462 КПК України, оскільки містить обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.11.2018 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.
30.03.2021 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за вх. № 3350/21-вх. надійшла заява засудженого ОСОБА_5 від 23.03.2021 р. про перегляд вказаного вироку.
31.03.2021 р., перевіривши заяву ОСОБА_5 на відповідність її вимогам ст. 462 КПК України, суд постановив ухвалу про залишення вказаної заяви без руху, із наданням засудженому часу для подання заяви з дотриманням вимог ст. 462 КПК України.
21.04.2021 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за вх. №4232/21 вх. надійшла нова редакція заяви засудженого ОСОБА_5 від 12.04.2021 р. про перегляд вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.11.2018 р.
Дослідивши нову редакцію заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що вона підлягає поверненню засудженому ОСОБА_5 на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, оскільки не оформлена згідно з вимогами ст. 462 КПК України, та в якій, на виконання ухвали суду від 31.03.2021 р., заявником не усунені вказані недоліки не зазначено нових обставин, які можуть вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та засудженому під час судового розгляду кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Статтею 460 КПК України передбачено, що учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Згідно зі ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, крім іншого, зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Положеннями ч. 2 ст. 464 КПК України, визначено, що не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Якщо таку заяву не оформлено згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, відповідно до яких заява повертається у визначених цією статтею випадках.
Вказані положення відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно якій, Юридична визначеність передбачає повагу до принципу res judicata (...) що є принципом остаточності рішень. Цей принцип підкреслює, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання та нового вирішення справи. Повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи. Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи (Рішення від 24.07.2003 р. у справі «Рябих проти Росії»).

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що 30.03.2021 р. до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла заява засудженого ОСОБА_5 від 23.03.2021 р. про перегляд вироку цього ж суду від 22.11.2018 р., за нововиявленими обставинами.
В заяві про перегляд судового рішення від 23.03.2021 р., засуджений ОСОБА_5 посилався як на нововиявлені обставини факт його обізнання про те, що органом досудового розслідування створені штучні докази його обвинувачення, а свідки та потерпілі у кримінальному провадженні давали неправдиві показання, які підтверджував інший обвинувачений у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 .
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.03.2021 р., заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків, оскільки засудженим у заяві не зазначено часу, коли йому стало відомо про нововиявлені обставини, а саме про неправдиві показання свідків, на які він посилається у своїй заяві, не вказані прізвища даних свідків, показання яких засуджений ОСОБА_5 вважає неправдивими. При цьому засудженому ОСОБА_5 роз`яснено, що є нововиявленими обставинами в аспекті ч. 2 ст. 459 КПК України.
На виконання зазначеної ухвали суду засуджений ОСОБА_5 подав нову заяву від 12.04.2021 р., в якій наголошував на невірній кваліфікації його дій, відсутності умислу на вчинення інкримінованого правопорушення, суперечностях між його показаннями та показаннями іншого обвинуваченого.
Перевіривши змінену заяву засудженого ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов висновку, що засудженим не усунуто недоліків, у зв`язку із чим, подані заяви підлягають поверненню, оскільки у них не зазначено нових обставин, які можуть вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та засудженому під час судового розгляду кримінального провадження.
При цьому, доводи викладені в заявах засудженого ОСОБА_5 зводяться до незгоди з вироком суду, що є підставою для оскарження вироку, а не є підставою для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення заяви ОСОБА_5 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, оскільки останній не зазначив доказів на підтвердження обґрунтованості поданої ним заяви та існування нововиявлених обставин, передбачених ст. 459 КПК України, які б дали змогу суду переглянути вказане процесуальне рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення не відповідає вимогам ст. 462 КПК України, і засудженим не було усунуто недоліків зазначених в ухвалі від 31.03.2021 р., а відтак заява засудженого ОСОБА_5 , як така, що не оформлена згідно з вимогами ст. 462 КПК України, підлягала поверненню.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що повернення заяви ОСОБА_5 не позбавляє його права на повторне звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка буде відповідати вимогам ст. 462 КПК України, що не перешкоджає подальшій реалізації його права на доступ до правосуддя.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 березня 2021 року про повернення заяви засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.11.2018 р., за нововиявленими обставинами, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3