Справа № 183/2049/21
№ 1-кп/183/1010/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000066 відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецька, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, тимчасово не працюючої, маючої на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 222 КК України,

в с т а н о в и в:

22 січня 2015 року ОСОБА_6 прибула до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Горького, 2а, де у денний час доби, більш точного часу під час судового розгляду не встановлено, особисто звернулася із заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, в якій зазначила всіх членів своєї сім`ї, а саме: свого чоловіка - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньку - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після чого, отримавши відповідні довідки, була поставлена на облік до Єдиної інформаційної бази даних про взяття на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, тобто відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», є внутрішньо переміщеними особами, такими, що у зв`язку з тимчасовою окупацією були змушені покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, та у зв`язку з чим змінили місце мешкання та стали проживати у м. Новомосковську Дніпропетровської області.
Так, з 10 березня 2015 року ОСОБА_6 розпочала отримувати субсидію, а саме адресну допомогу, як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 595 від 7 листопада 2014 року «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах казначейства», особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 509, пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Відповідно до пункту другого «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 1 жовтня 2014 року, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.
Згідно з пунктом шостого вказаного Порядку, грошова допомога непризначається у разі, в тому числі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власностіжитлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупованатериторія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.
Пунктом 11 Порядку встановлено, що уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
Водночас, 12 травня 2017 року в денну пору доби, більш точного часу під час судового розгляду провадження не встановлено, ОСОБА_6 діючи як законний представник від імені та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклала договір купівлі-продажу житлового будинку, тобто отримала у власність житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Після цього, у ОСОБА_6 , яка розуміла, що вона згідно «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01 жовтня 2014 року втратила своє право на отримання щомісячної допомоги, виник злочинний умисел направлений на надання завідомо неправдивої інформації органу державної влади, з метою незаконного одержання субсидії, а саме зазначеної вище допомоги.
19 липня 2017 року ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, в денну пору доби, більш точного часу під час судового розгляду провадження не встановлено, знаходячись в Управлінні праці та соціального захисту населення Новомосковська, розташованого за адресою: вул. Горького, 2а,м. Новомосковська Дніпропетровської області, знаючи, що у її малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 12 травня 2017 року у власності є зазначений вище житловий будинок, та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи корисливу мету, з метою незаконного отримання щомісячної субсидії у вигляді адресної допомоги, шляхом надання завідомо неправдивої інформації органу державної влади, ОСОБА_6 власноруч заповнила та підписала заяву для призначення щомісячної адресної допомогти особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, до якої внесла недостовірні дані, щодо відсутності у її доньки ОСОБА_7 та у будь-якого з членів її сім`ї у власності житлового будинку, яке розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупованих територіях України, районах проведення антитерористичної операції та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 11 жовтня 2017 року, 23 квітня 2018 року, 23 листопада 2018 року, 27 травня 2019 року, 29 листопада 2019 року, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету,передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою незаконного отримання щомісячної субсидії у вигляді адресної допомоги, шляхом надання завідомо неправдивої інформації органу державної влади, кожні пів року подавала вказану заяву з недостовірними відомостями до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно з висновком судового експерта ОСОБА_10 № 5-21 від 29 березня 2021 року за результатами проведення судово-економічної експертизи встановлено,що враховуючи матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 21 серпня 2020 року за № 0000066, щодо прихованої інформації ОСОБА_6 щодо наявності житлового будинку у власності членів її сім`ї, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , документально підтверджується, безпідставно нарахована та виплачена Управлінням праці та соціального захисту населення м. Новомосковська ОСОБА_6 субсидія у вигляді грошової щомісячної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 58 558 гривень 40 копійок за період часу з 01 червня 2017 року по 30 листопада 2019 року, оскільки відповідно до п. 6. Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для вживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Таким чином, ОСОБА_6 , в період часу з червня 2017 року по листопад 2019 року незаконно отримала нараховані та виплачені кошти з Державного Бюджету України у сумі 58 558 гривень 40 копійок, чим завдала збитку державі в особі Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину свою визнала повністю та показала, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винуватою у пред`явленому обвинуваченні. Також пояснила, що дійсно не внесла відомості до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська про наявність у членів її сім`ї у власності житлового будинку, оскільки будинок був у нежитловому стані і вона була переконана у відсутності необхідності про це повідомляти. Цивільний позов визнала повністю, але зазначила, що заявлена сума є надмірною, оскільки складає розмір коштів, які вона отримувала протягом трьох років, тому не має наразі можливості їх відшкодувати.
Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_6 своєї вини, її вина підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:
- показаннями представника потерпілого ОСОБА_4 про те, що у зв`язку з не зазначенням у заявах ОСОБА_6 про призначення щомісячної адресної допомоги відомостей щодо наявності у власності членів її сім`ї житлового будинку, внаслідок чого остання незаконно отримала субсидію у вигляді адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.06.2017 року по 30.11.2019 року в розмірі 58 558,40 грн. Також пояснила, що відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 р. № 505 особа, яка звертається за щомісячною адресною допомогою повинна повідомляти уповноважений орган про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, зокрема, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000066 від 21.08.2020 року, згідно з яким ОСОБА_6 приховала інформацію щодо наявності житлового будинку у власності членів сім`ї, внаслідок чого незаконно отримала субсидію у вигляді адресної допомоги переміщеним особам на проживання за період з 01.06.2017 року по 30.11.2019 року в розмірі 58558,40 грн. (ЖЕО № 4937 від 24.03.2021 року);
- заявою ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції від 22.01.2015 року;
- довідками Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська від 22.01.2015 року № про взяття на облік ОСОБА_6 як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції;
- повідомленням Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська від 05.12.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 відмовлено у наданні допомоги переміщеним особам на проживання;
- довідкою Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська про те, що з липня 2017 року по листопад 2019 року ОСОБА_6 було виплачено допомогу, як переміщеній особі на проживання у розмірі 58 558,40 грн.;
- довідкою Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська від 22.01.2015 року № 1215-1002, відповідно до якої ОСОБА_6 було взято на облік внутрішньо переміщеної особи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- довідкою Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська від 11.05.2019 року № 1215-, відповідно до якої доньку ОСОБА_6 ОСОБА_7 було взято на облік внутрішньо переміщеної особи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- довідкою Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська від 19.07.2017 року № 1215- 271617, відповідно до якої чоловіка ОСОБА_6 ОСОБА_8 було взято на облік внутрішньо переміщеної особи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- заявою ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська від 29.11.2019 року, в якій остання повідомляє, що станом на 29.11.2019 року відсутні зміни в складі сім`ї та в кожного з членів сім`ї, уповноваженим представником якої вона є, що впливають на призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та якою просить призначити їй щомісячну адресну допомогу на наступний шестимісячний строк, а саме з 29.11.2019 року;
- заявами ОСОБА_6 до Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послух від 22.01.2015 року, від 22.07.2015 року, від 22.01.2016 року, від 13.09.2016 року, від 17.03.2017 року, від 19.07.2017 року, від 11.10.2017 року, від 23.04.2018 року, від 23.11.2018 року, від 27.05.2019 року, від 29.11.2019 року, відповідно до яких ОСОБА_6 просить призначити їй грошову допомогу для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, в яких ОСОБА_6 вказує, що у будь-кого з членів сім`ї відсутні у володінні житлові приміщення, розташовані в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та районів проведення антитерористичної операції;
- інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до якого 12.05.2017 року ОСОБА_7 відповідно до договору купівлі продажу № 560 від 12.05.2017 року придбала житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;
- листами Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська до ОСОБА_6 від 10.12.2019 року № 3384, від 27.01.2020 року № 64/0/22-20 про необхідність повернення отриманої допомоги на проживання у розмірі 58558,40 грн. у зв`язку з тим, що вказана допомога надавалася за недостовірною інформацією та була незаконно отримана;
- довідкою Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська від 23.03.2021 року № 360, відповідно до якої станом на 23.03.2021 року ОСОБА_6 жодних видів допомоги не отримує та на обліку в управлінні не перебуває;
- зведеною виплатою щомісячної адресної допомоги за період з 01.06.2017 року по 30.11.2019 року, відповідно до якої за вказаний період ОСОБА_6 отримала допомогу у розмірі 58 558,40 грн.;
- висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 29.03.2021 року № 5-21, відповідно до якого щодо прихованої інформації ОСОБА_6 щодо наявності житлового будинку у власності членів її сім`ї, який заходиться за адресою: АДРЕСА_2 , документально підтверджується безпідставно нарахована та сплачена Управлінням праці та соціального захисту населення м. Новомосковська ОСОБА_6 субсидія у вигляді грошової щомісячної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 58 558 грн. 40 коп. за період часу з 01 червня 2017 року по 30 листопада 2019 року, оскільки відповідно до п. 6. «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: - будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом точного стану;
- технічним висновком про технічний стан конструкцій та інженерних мереж індивідуального житлового будинку (літери А01), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який виконано згідно з Угодою № 03/20-ТО від 16.01.2020 року, відповідно до якого поточний технічний стан основних несучих та огороджувальних конструкцій індивідуального житлового будинку (літ. А-1) з прибудовами за адресою: АДРЕСА_2 , по граничному стану характеризується як незадовільний (III-я категорія граничних станів). Будинок потребує комплексного капітального ремонту та енергетичної модернізації. Необхідно виконання робіт з метою приведення технічного стану будинку у відповідність до діючих вимог Державних будівельних, санітарних, екологічних та протипожежних норм та правил;

- договором купівлі-продажу житлового будинку від 20.05.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 , як законний представник від імені та в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_7 , здійснила купівлю житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 ;

- речовими доказами у виді документів, які надані Управлінням праці та соціального захисту населення м. Новомосковська, а саме: копії заяви про взяття на облік особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України або проведення антитерористичної операції ОСОБА_6 від 22 січня 2015 року, копії заяв для призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_6 від 22 січня 2015 року, 22 липня 2015 року. 22 січня 2016 року, від 17 березня 2017 року, від 19 липня 2017 року, від 11 жовтня 2017 року, від 23 квітень 2018 року, від 23 листопада 2018 року та від 27 травень 2019 року, 29 листопада 2019 року, копії довідки ВПО ОСОБА_6 від 22 січня 2015 року, № виданої 22 січня 2015 року, копії довідки ВПО ОСОБА_9 від 22 січня 2015 року № виданої 22 січня 2016 року, копії заяви ОСОБА_6 від 29 листопада 2019 року про відсутність змін в складі сім`ї та в кожного члена сім`ї, копії повідомлення про відмову ОСОБА_6 від 30 вересня 2019 року, копії довідки про розмір отриманої допомоги ВПО на проживання ОСОБА_6 від 10 грудня 2019 року, копії листа від 10 грудня 2019 року №3384, копії листа від 27 січня 2020 року № 64/0/22-20.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у наданні завідомо неправдивої інформації органу державної влади з метою одержання субсидії, доведена у повному обсязі і її умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 222 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, сукупність усіх обставин у справі.

Суд враховує наявність невідшкодованої шкоди потерпілому державі в особі Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська.

Разом з тим, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає її щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці нею своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину свою визнала повністю, розкаялася у вчиненому, на обліку у лікаря фтизіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має стійкі соціальні зв`язки.

Тому, з урахуванням особливостей даного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченої та її ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючої покарання обставини, та відсутності обставин, які обтяжують його, а також враховуючи думку представника потерпілого, яка не наполягала на призначенні обвинуваченій суворого покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі передбаченому санкцією ч. 1 ст. 222 КК України, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченої.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі буде необхідним та достатнім для виправлення засудженої і запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд зазначає, що санкцією ч. 1 ст. 222 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Разом з тим суд вважає, що в даному випадку вказане додаткове покарання не підлягає застосуванню до ОСОБА_6 з огляду на таке.

Статтями 51 та 52 КК України встановлено, що одним із додаткових покарань, яке може бути застосовано до осіб, визнаних винними у вчинені злочинів, є позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КК України, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 є непрацюючою, діяльністю, пов`язаною з отриманням субсидій, субвенцій, дотацій, кредитів чи пільг щодо податків не займалася та не займається, тому з урахуванням вищевказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність підстави для призначення обвинуваченій додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю у суду відсутні.

Вирішуючи заявлений Управлінням праці та соціального захисту населення цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 надміру сплаченої адресної допомоги у розмірі 58 558,40 грн., суд дійшов наступного висновку.

Позов обґрунтований тим, що внаслідок протиправних дій обвинуваченої позивачу спричинена майнова шкода у вигляді надміру сплачених грошових коштів адресної допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, враховуючи те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена, суд дійшов висновку, що позов Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська обґрунтований та підлягає задоволенню. При цьому, скрутне матеріальне становище обвинуваченої, не може бути підставою для звільнення її від цивільно-правової відповідальності, і як наслідок відмови в задоволенні позову.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 2 745,76 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 5-21 від 29.03.2021 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 222 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 гривень 00 копійок без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Речові докази: документи, які надані Управлінням праці та соціального захисту населення м. Новомосковська, а саме: копію заяви про взяття на облік особи, яка переміщуються з тимчасово окупованої території України, або проведення антитерористичної операції ОСОБА_6 від 22 січня 2015 року, копії заяв для призначення щомісячної адресної допомоги ОСОБА_6 від 22 січня 2015 року, 22 липня 2015 року. 22 січня 2016 року, від 17 березня 2017 року, від 19 липня 2017 року, від 11 жовтня 2017 року, від 23 квітень 2018 року, від 23 листопада 2018 року та від 27 травень 2019 року, 29 листопада 2019 року, копія довідки ВПО ОСОБА_6 від 22 січня 2015 року, № видана 22 січня 2015 року, копію довідки ВПО ОСОБА_9 від 22 січня 2015 року № видана 22 січня 2016 року, копію заяви ОСОБА_6 від 29 листопада 2019 року про відсутність змін в складі сім`ї та в кожного члена сім`ї, копію повідомлення про відмову ОСОБА_6 від 30 вересня 2019 року, копію довідки про розмір отриманої допомоги ВПО на проживання ОСОБА_6 від 10 грудня 2019 року, копію листа від 10 грудня 2019 року №3384, копію листа від 27 січня 2020 року № 64/0/22-20, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська до ОСОБА_6 про стягнення надміру сплаченої адресної допомоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська (ОКПО 03192394, р/р UА 0035993, Отримувач: Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська) надміру сплачених грошових коштів адресної допомоги в розмірі 58 558 гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 2 745 гривень 76 копійок.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1