ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
секретаря
судового засідання ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2021 року у кримінальному провадженні №0000040 від 16.01.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Комарівці, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-
У С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області ОСОБА_6 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт.
Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_7 та стягнуто з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 917 грн. 93 коп. та моральну шкоду в сумі 4000 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи апелянта.
На вказаний вирок обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок, призначивши їй покарання у виді штрафу.
Свої доводи мотивує тим, що призначене судом покарання є надто суворим та не відповідає положенням ст.65 КК України.
Звертає увагу на те, що раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалась, вчинила кримінальний проступок, що був спровокований самою потерпілою, відсутні тяжкі наслідки.
Крім того, вказує, що її матір, ОСОБА_8 1938 року народження, потребує стороннього догляду, а її чоловік ОСОБА_9 є особою з інвалідністю ІІІ групи, і йому протипоказана важка фізична праця, про що додала відповідні документи.
___________________________________________________________________________
ЄУНСС: 723/1166/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Номер провадження 11-кп/822/159/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
За таких обставин вказує, що покарання у виді громадських робіт призведе до неможливості виконання її роботи по господарству та догляду за матір`ю похилого віку, а тому вирок підлягає зміні.
Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку суду, 15 січня 2020 року, біля 11 години 40 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , в ході словесної суперечки з ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, нанесла один удар кулаком лівої руки по обличчю ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді: синців у правій параорбітальній ділянці, на спинці носу по центру; під лівим оком з переходом на нижню повіку, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 14-Е від 23 січня 2020 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Прокурор не заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої.
Потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про час і дату апеляційного розгляду, до апеляційного суду не з`явилася, що, у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи.
Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст вироку та вимоги апеляційної скарги, заслухавши позиції учасників стосовно поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_6 та доведеність її винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, апелянткою не оспорюються, то ці обставини колегією суддів в апеляційному порядку не перевіряються.
Що стосується покарання, призначеного ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено наступне.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при ухваленні вироку вказаних вимог дотримався не у повній мірі.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України, суд навів у вироку відомості про тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, однак, призначив покарання, яке не відповідає особи обвинуваченої та вчиненому кримінальному проступку внаслідок його суворості.
Посилання обвинуваченої на те, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт, не в повній мірі врахував її сімейний стан та наявність утриманців, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінальних покарань» від 24.10.2003 року №7, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 05 березня 2021 року №49, ОСОБА_6 є єдиною дочкою ОСОБА_8 , 1938 р.н. Мати, у зв`язку зі зрілим віком, потребує стороннього догляду (а.п.149).
Відповідно до довідки серії 12 ААА №799896, ОСОБА_9 , чоловік ОСОБА_6 (а.п.152), має третю групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, отриманим в період проходження військової служби. Інвалідність встановлена безтерміново. Протипоказана важка фізична праця (а.п.150) .
Обвинувачена ОСОБА_6 в апеляційному суді пояснила, що самостійно доглядає за господарством та літньою матір`ю, а тому покарання у виді громадських робіт є для неї непомірно суворим, оскільки позбавить можливості здійснювати належний догляд.
За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про те, що покарання, призначене судом першої інстанції не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок суворості.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу, змінивши вирок суду.
При призначенні покарання, колегія суддів враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, є кримінальним проступком.
Даними про особу обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона раніше не притягалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні матір похилого віку, її чоловік має ІІІ групу інвалідності.
Обставин, які пом`якшували чи обтяжували б покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , колегією суддів не встановлено.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно п.1 ч.1 ст.408 КК України, апеляційний суд змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченої підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22 лютого 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України змінити в частині призначеного покарання.
Пом`якшити покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

22.04.2021 року
(дата засвідчення копії)