Номер провадження: 11-сс/813/668/21
Номер справи місцевого суду: 521/5212/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_9 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, зі слів має на утриманні двох малолітніх дітей, працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000414 від 08.04.2021 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2021 року було задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого з прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_11 тазастосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 11.06.2021 року.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, сховати, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, а також із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі, захисник підозрюваної вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою з наступних підстав:

-підозра висунута ОСОБА_9 є необґрунтованою та тільки на показах потерпілих;

-ризики, заявлені слідчим у клопотанні взагалі необґрунтовані;

-не прийнято до уваги, що підозрювана ОСОБА_9 раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки, а саме: працевлаштована, на її утриманні перебуває дві неповнолітніх дитини, одна з яких є дуже хворою та потребує особливого догляду, а тому ризики, на які посилається слідчий у своєму клопотання взагалі відсутні;

-слідчим суддею не зазначено, чому не можливо застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

На підставі викладеного, захисник підозрюваної в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід, у виді цілодобового домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ підозрюваної та її захисників, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також мотиви не визначення розміру застави.
За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені слідчого СВ ВП №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000414 від 08.04.2021 року.
14.04.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України.
Твердження апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 стосовно того, що підозра є необґрунтованою, на думку апеляційного суду не узгоджуються із нормами закону та фактичними обставинами, з огляду на наступні обставини.
Підозра це процесуальне рішення прокурора, слідчого (за погодженням з прокурором), яке ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах та в якому формується припущення про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення, з повідомленням про це такій особі та роз`ясненням її прав та обов`язків відповідно до чинного законодавства.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою злочину, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру. Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення злочину, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.
З огляду на вказані вище обставини апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри та про можливу причетність ОСОБА_9 до інкримінованих злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України.
Крім того, слід зазначити, що стаття 279 КПК України передбачає, що в разі виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 КПК України.
Такими підставами для зміни повідомлення про підозру є: непідтвердження будь-якої події злочину, що інкримінується підозрюваному; відсутність в діяннях особи складу злочину; недоведеність участі підозрюваного у вчиненні одного або декількох злочинів з числа тих, що ставляться йому в вину у повідомленні про підозру; непідтвердження обставин, що обтяжують відповідальність; встановлення обставин, що змінюють оцінку і кваліфікацію вчинку (замах, закінчений злочин, повторність, продовжуваний злочин); встановлення обставин, що тягнуть зміну оцінки ступеню співучасті підозрюваного в злочині (або деяких з них), в тому числі закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав відносно інших осіб; встановлення обставин, що пом`якшують відповідальність; наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення підозрюваним злочину, що не інкримінувався йому раніше.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вказаних тяжких злочинів повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема даними: протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 08.04.2021 року, протоколами обшуку від 13.04.2021 року, іншими матеріалами досудового розслідування.
Твердження підозрюваної ОСОБА_9 , що потерпілий ОСОБА_13 , вказуючи, що це саме вона організувала вчинення відносно нього злочини, обмовляє її, так як має до неї як колишньої дружини, неприязні відносини, апеляційний суд відхиляє, адже такі ж покази про причетність підозрюваної дає і інший потерпілий ОСОБА_14 ..
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваної, в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності наявності у даному кримінальному провадженні зазначених у клопотанні ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Так, наявні в матеріалах кримінального провадження факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні та доведені прокурором та слідчим в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 178 КПК України, апеляційний суд, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_9 злочинів та дані про особу підозрюваної, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені слідчим суддею в судовому засіданні.
На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі захисник наполягав, що слідчий суддя не врахував особу підозрюваної, зокрема того, що на її утриманні перебуває двоє дітей, один з яких потребує спеціального догляду та лікування. Однак данні фактори, не спростовують висновків слідчого судді про неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, у разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На думку апеляційного суду, родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на поведінку підозрюваної щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 378 КПК України, за наявності в обвинуваченого неповнолітніх дітей, які залишилися без нагляду, непрацездатних батьків, баби, діда, прабаби, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і залишилися без нагляду, суд зобов`язаний одночасно з ухваленням вироку порушити окремою ухвалою питання перед службою в справах дітей або відповідним органом опіки та піклування, органом соціального захисту населення про необхідність влаштування цих неповнолітніх, непрацездатних або встановлення над ними опіки чи піклування.

Як пояснила сама підозрювана в судовому засіданні апеляційного суду, наразі дитина підозрюваної перебуває із батьком, будь-яких відомостей про її неналежне утримання та виховання апеляційному суду не надано, а тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо відсутності осіб, які мають змогу належно піклуватись про дитину ОСОБА_9 .
В зв`язку з наведеним апеляційний вважає застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виправданим, а доводи сторони захисту в цій частині необґрунтованими.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання на даній стадії досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин.
Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, щодо: ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.127, ч.2 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000414 від 08.04.2021 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4