ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/5701/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/782/21, 11сс/818/790/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника власника майна
ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - ОСОБА_6
представника 3-ї особи
ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційні скарги представника третьої особи ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - ОСОБА_7 , представника власника майна ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 05 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000229 від 21.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 05 квітня 2021 року клопотання прокурора задоволено.

Суд вирішив накласти арешт на майно вилучене 23.03.2021 дізнавачем Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , за адресою: м.Київ, вул.Авіаконструктора І.Сікорського, б.8, за місцем розташування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» , під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова справа №643/4161/21, провадження №1-кс/643/1204/21 від 11.03.2021, під час якого в приміщенні (підвальне приміщення) було виявлено та вилучено: комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер № IPMI НОМЕР_1 ; IP 192/168.100.56, комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер серійний номер ; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер серійний номер СZ231509LF; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер, з біркою 202665, з флеш-носієм, який має бірку № 806708; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер з номером 202664; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер серійний номер С8260FC38M30130; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер JTFR серійний номер 046-005-662-02; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер серійний номер CZ 231509 LP; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер серійний номер 047-000.161_01 у кількості 2 шт. комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер серійний номер С8150LC43MF0023, з флеш-накопичувачем 4 GB SP Silscon Power; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер номер ; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер серійний номер R-Line 1111484; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер номер IPMP № 110.10.11.235, ІР НОМЕР_2 ; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер номер YLA Q01703; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер номер YLA Q01702; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер номер IPMP №110.01.11.01, ІР 10.10.11.103; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер номер QI-CX81363XX00C001 комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер номер JTFR046-005-662-01; комп`ютерну техніку ззовні схожу на сервер серійний номер 01807.
Зобов`язано слідчого, прокурора у кримінальному провадженні організувати, з залученням спеціаліста, зняття інформації з вищезазначених носіїв електронної інформації та за необхідності - провести відповідну судову експертизу, після чого це арештоване майно вирішено передати на відповідальне зберігання належному володільцю, попередивши про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Представник третьої особи ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволені клопотання прокурора в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ухвала слідчого судді про арешт майна є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, як того вимагає ст.370 КПК України, оскільки слідчим суддею належним чином не досліджено матеріали клопотанням прокурора про накладення арешту на вилучене майно.

Зазначає, що в судовому засіданні в суді першої інстанції представник TOB «ФК «Довіра та Гарантія» адвокат ОСОБА_6 вказував, що TOB «ФК «Довіра та Гарантія» не є власником вилучених серверів та іншого телекомунікаційного обладнання, а власником майна с TOB «ДІДЖИ ФІНАНС» і просив залучити саме TOB «ДІДЖИ ФІНАНС» до участі у справі, однак суд в задоволенні цього клопотання безпідставно відмовив та вказавши, що власником майна є TOB «ФК «Довіра та Гарантія», арештував майно, власником якого є TOB «ДІДЖИ ФІНАНС».
Вказує, що прокурором було пропущено строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна.
Зазначає, що ухвалою слідчого судді, якою була надано право на проведення обшуку приміщення, не було передбачено безпосереднє вилучення серверів та інших телекомунікаційних систем. Крім того вилучені у TOB «ДІДЖИ ФІНАНС» сервери та інше телекомунікаційне обладнання, не було підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та не зберегло на собі його слідів; не призначене та не використовувалось для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; не є вилученим із цивільного обігу та предметом кримінального правопорушення; не одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, а тому вилучене майно не могло бути вилучене та підлягає поверненню без арешту майна.

Представника власника майна ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - ОСОБА_6 також подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволені клопотання прокурора в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що під час обшуку були присутні представники TOB «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» ОСОБА_10 , а також адвокати ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які заявили про те, що телекомунікаційне обладнання, яке вилучається дізнавачем, є власністю іншої юридичної особи - TOB «ДІДЖИ ФІНАНС» та надали відповідні документи на підтвердження цього факту, про що адвокатом ОСОБА_12 прямо зазначено у протоколі обшуку, зокрема у зауваженнях до нього. Однак, стороною обвинувачення такі доводи були проігноровані, як і права належного власника майна.
Зазначає, що суду першої інстанції були надані отримані від представника належного власника майна копії договору купівлі-продажу рухомого майна від 20 липня 2020 року №11_БМ та додатків до нього, які підтверджують факт власності TOB «ДІДЖІ ФІНАНС» на тимчасово вилучене під час обшуку майно, копію його клопотання дізнавачу про повернення вилученого майна власнику, а також копію ордера, який підтверджує наявність саме у цього конкретного адвоката представницьких повноважень щодо TOB «ДІДЖІ ФІНАНС». Однак слідчий суддя безпідставно вийшовши за межі клопотання, яке розглядалося та визначив, що власником майна є TOB «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Прокурор у кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника третьої особи ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - ОСОБА_7 , представника власника майна ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - ОСОБА_6 які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, дослідивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В апеляційній скарзі третьої особи ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що представник не був присутнім при проголошені ухвали, що оскаржується.
Колегія суддів доводи представника власника майна про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді визнає поважними та вважає за необхідне поновити цей строк.

З матеріалів провадження встановлено, що Харківським РУП №2 ГУ НП в Харківський області проводиться досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000229 від 21.07.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.358 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено причетність до вчиненого кримінального правопорушення невстановлених співробітників ТОВ «ФК» «Довіра та Гарантія».
Відповідно до довідки з єдиного державного реєстру юридичних осіб - юридична адреса та місцезнаходження юридичної особи ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» () - м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8.
Відповідно до ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 (справа № 643/4161/21, провадження № 1-кс/643/1204/21) надано дозвіл на проведення обшуку приміщень, в яких розташоване ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» код за , в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8
Дізнавачем Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора І.Сікорського, б.8, за місцем розташування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» , на підставі вищезазначеної ухвали 23.03.2021 було проведено обшук, під час якого в приміщенні (підвальне приміщення) було виявлено та вилучено комп`ютерна техніка відповідно до переліку зазначеному в протоколі обшуку.
Задовольняючи клопотання прокурора слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що вилучена комп`ютерна техніка може бути речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученої під час обшуку комп`ютерної техніки ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини та стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Вилучені, під час обушку комп`ютерна техніка підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Посилання в апеляційних скаргах на відсутність правових підстав для арешту вилученого майна є безпідставними, оскільки ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 11.03.2021 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщень, в яких розташоване ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в будівлі за адресою: м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, з метою відшукання та вилучення предметів, що мають значення для кримінального провадження, зокрема, комп`ютерної техніки, оргтехніки, флеш-карток, носіїв для лазерних систем зчитування, жорстких дисків, тощо, які використовується для здійснення незаконної діяльності, де може містись листування електронною поштою, переписка у ПО «Skype», «Теlegram», «Viber», «WhatsApp», ПО редагування файлів, за допомогою якого створювалися відповідні документи поштової служби АТ «Укрпошта», які були використанні, як підтвердження повідомлення боржника та іпотекодавця, що спричинило незаконну перереєстрацію права власності на кв. АДРЕСА_1 .
Розглядаючи доводи апеляційних скарг про те, що власником вилученого майна є ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а не ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що оскільки обшук проводився за адресою: м.Київ, вул.Авіаконструктора І.Сікорського, б.8, за місцем розташування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», на що був наданий дозвіл слідчого судді то є всі підстави вважати, що майно, що вилучалось, знаходилось у фактичному володінні та користуванні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Також, як пояснив представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» в судовому засіданні, що власником (засновником) ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є одна й та сама особа.
Крім того, колегія суддів ставиться критично до доводів апелянтів про те, що вилучена комп`ютерна техніка належить ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підставі договору купівлі продажу № 11_БМ від 20.07.2020 року (а.с.49), оскільки в описі предметів купівлі продажу відповідно до договору містяться лише назви серверів, які не відповідають опису вилученого майна з зазначенням серійних номерів.
Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Колегія суддів також враховує, що обраний запобіжний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим та обумовлений, зокрема, метою встановлення власника майна, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст.219 КПК України. Також, в подальшому власник вилученого майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Отже, казане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Доводи апелянтів в частині порушення слідчим суддею вимог ч.5 ст.171 КПК України, є безпідставними, оскільки 23.03.2021 року обшук проведено на підставі ухвали слідчого судді від 11.03.2021 року, відповідно до ухвали слідчого судді від 29.03.2021 року клопотання про арешт вищезазначеного майна було повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з часу отримання ухвали. З ухвали вбачається, що клопотання вперше надійшло до суду 29.03.2021, а на поштове відділення подано 25.03.2021 року, а отже протягом 48 годин після вилучення майна.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя суду першої інстанції, накладаючи арешт на вищевказане вилучене майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати необґрунтованими.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, ані власником, ані його представником не надано та колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Поновити представнику третьої особи ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 05 квітня 2021 року.

Апеляційні скарги представника третьої особи ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - ОСОБА_7 , представника власника майна ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» - ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 05 квітня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: