Справа № 522/2437/20
Провадження №1-кс/522/2600/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м.Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю серетаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
адвоката - ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження №0002570 від 10.08.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області від 11.05.2019 року, про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002570 від 10.08.2017 року.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначенічастиною першою статті 7цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Судом встановлено, що аналогічна скарга з аналогічними вимогами розглянута слідчим суддею.
Враховуючи принцип диспозитивності, обумовлений ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а також, враховуючи, що аналогічна скарга була розглянута, що унеможливлює розгляд даної скарги по суті, тому слідчий суддя дійшов висновку, про залишення даної скарги без задоволення.
ЄСПЛ застосовує положення, передбачене ч.3 ст.35 Європейської Конвенції з прав людини, де вказано, що суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на подання заяви.
Крім того, ЄСПЛ визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі "Філіс проти Греції" (рішення від 17.10.1996) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або пов`язаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.
Враховуючи викладене з метою запобігання зловживанню скаржником своїм правом слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги з метою дотримання засад кримінального провадження щодо розумності й справедливості та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, положень ч. 6 ст. 9 КПК України, ч. 4ст. 304 КПК України.
Керуючись ст.ст.7,9,303,304,309,369-372,395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження №0002570 від 10.08.2017 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1