Справа № 606/476/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2021 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальне провадження, внесене 15 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00014, про обвинувачення

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

за ст.390-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , знаючи про те, що 13 січня 2021 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області у цивільній справі № 606/52/21 стосовно нього видано обмежувальний припис на строк 6 місяців, яким йому визначено тимчасові обмеження, а саме: заборону наближатися на відстань менше ніж 100 метрів до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею без її згоди, будучи із ними ознайомлений, 30 січня 2021 року близько 18 год., нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, порушуючи встановлені судом тимчасові обмеження, прибув до місця проживання ОСОБА_7 за вказаною адресою, де ображав її нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою та чинив моральний і психологічний тиск. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 заподіяно шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Будучи допитаним у судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, підтвердив обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, вказавши, що, знаючи про видання стосовно нього судом обмежувального припису та встановлення йому певних заборон, він 30 січня 2021 року біля 18 год. незаконно прибув до місця проживання своєї матері ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де ображав її нецензурними словами, словесно погрожував фізичною розправою та чинив моральний і психологічний тиск .

У вчиненні умисного невиконання обмежувального припису обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся, погодився із усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування і які доводять його вину, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченого про відмову у дослідженні доказів, його правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ст.390-1 КК України як умисне невиконання обмежувального припису.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.50,65 КК України, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті кримінального правопорушення.

Аналізуючи в сукупності обставини, що помякшують ОСОБА_5 покарання, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, думку потерпілої при призначенні покарання, яка просить призначити йому несуворе покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення у виді арешту.

При цьому суд враховує негативну характеристику обвинуваченого за його місцем проживання.

Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, і призначити йому покарання:

за ст.390-1 КК України 1 (один) місяць арешту.

Речові докази у провадженні: рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_5 , копії заяви ОСОБА_7 від 1 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, пояснення ОСОБА_7 від 1 лютого 2021 року та постанови судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області у справі № 606/255/21 від 4 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження №00014, внесеного 15 лютого 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити у матеріалах вказаного кримінального провадження.

На вирок може бути апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча: