Провадження № 1-кс/761/760/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 320 201 001 100 000 56 від 07.10.2020 про неповернення тимчасово вилученого майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГСУ ДФС України, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 320 201 001 100 000 56 від 07.10.2020 за ч. 3 ст. 212 КК України, щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, що на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 14.10.2020 органом досудового розслідування 27.10.2020 проведений у павільйонах АДРЕСА_1 , обшук, під час якого вилучені товарно-матеріальні цінності (тканини), що належать ОСОБА_6 .

Вважаючи рулони тканин тимчасово вилученим майном, оскільки про їх відшукання та вилучення прямо не йдеться в ухвалі слідчого судді, та з огляду на те, що стороною обвинувачення питання про накладення арешту на вилучене майно не ініціювалося, заявник наполягав на незаконному утриманні вилученого органом досудового розслідування. Вказане, на його думку, дає підстави для задоволення скарги.

У судовому засіданні представник власника майна наполягав на задоволенні скарги, оскільки рулони тканин, на поверненні яких наполягає заявник, в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук прямо не зазначені, тобто підлягають поверненню власнику.

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора заперечував проти задоволення скарги представників власника майна ОСОБА_3 , наполягаючи, що вилучене майно, а саме товарно-матеріальні цінності передбачені ухвалою слідчого судді від 14.10.2020, якою наданий дозвіл на проведення обшуку, тобто таке майно не є тимчасово вилученим.

Слідчий суддя, заслухавши представника власника майна, заперечення прокурора, дослідивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, зокрема, у випадку, передбаченому ч.5 ст.171 КПК.

Вказаною нормою на слідчого та прокурора покладений обов`язок упродовж 48 годин з моменту тимчасового вилучення звернутися до того судді з клопотанням про накладення арешту на відповідне майно.

У той же час, згідно з ч. 7 ст.236 КПК тимчасово вилученим майном вважаються речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на їх відшукання в ухвалі про обшук.

Отже, саме відсутність в ухвалі слідчого судді про обшук дозволу на відшукання певних речей відносить останні до категорії тимчасово вилучених, що покладає на сторону обвинувачення обов`язок вирішувати їх подальшу долю шляхом ініціювання накладення арешту.

Ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14.10.2020 (справи № 761/32594/20, 761/32594/20) дозволено проведення обшуку за місцем здійснення господарської діяльності ОСОБА_3 , а саме у торгових павільйонах АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_2 за адресою АДРЕСА_3 . Метою вказаної слідчої дії визначено відшукання і вилучення, зокрема, не облікованих товарно-матеріальних цінностей, тощо.

Згідно з протоколами обшуків від 27.10.2020 під час обшуку виявлені та вилучені рулони тканин, а також інші речі та документи, які можуть містити інформацію щодо причетності ОСОБА_3 до умисного ухилення від сплати податків шляхом штучного зменшення обсягів придбаного та реалізованого товару.

З наведеного витікає, що під час обшуку вилучене майно, родові ознаки якого прямо передбачені ухвалою про обшук.

Зазначена обставина свідчить, що майно, відшукане під час обшуку, не має статусу тимчасово вилучених, тому сторона обвинувачення на законних підставах утримує майно, на поверненні якого наполягає їх власник.

Сукупність наведеного спростовує доводи заявника та свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 169, 171, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 320 201 001 100 000 56 від 07.10.2020 про неповернення майна, вилученого під час обшуків 27.10.2020, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1