Справа № 140/485/19
Провадження №11-кп/801/212/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 29.12.2018,
за апеляційними скаргами прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.12.2020, якою:

відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Гунька, Немирівського району, жительки АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, працює продавцем у ПП, вдова, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судима, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

- обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000559 від 29.12.2018 за ч. 2 ст. 286 КК України повернуто прокурору Немирівської місцевої прокуратури, в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.12.2020 обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000559 внесеного в ЄРДР від 29.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України - повернуто прокурору Немирівської місцевої прокуратури, в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України.
Мотивуючи прийняте судове рішення, суд першої інстанції вказав, що у підготовчому судовому засіданні встановлено, що в порушенням вимог ст. 291 ч.2 п.4 КПК України в представленому до суду обвинувальному акті відносно ОСОБА_11 , зазначена дата народження потерпілого не співпадає із датою народження особи, яка з`явилась в судове засідання, як потерпілий. Тобто відомості про потерпілого, не відповідають відомостям про особу, яка зазначена в обвинувальному акті, і такі протиріччя не можуть бути усунуті судом на даній стадії розгляду справи. Крім того, подане стороною захисту клопотання про невідповідність обвинувального акту в частині визнання потерпілим ОСОБА_10 , який не може мати такого статусу, в силу ст. ст. 3 ч.1, 55 КПК України, так як не відноситься до близьких родичів та членів сім`ї загиблого може бути вирішено виключно органом досудового розслідування після повернення обвинувального акту та вирішення питання про залучення інших потерпілих, що в свою чергу усунуть всі протиріччя щодо визнання потерпілим тієї чи іншої особи, а вимоги ст. ст. 314, 315 КПК України не містять положень щодо визнання чи відмови у визнанні потерпілим особи, яка звернулась з такою заявою до суду, яка не являється учасником судового провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі прокурорНемирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить ухвалу Тульчинського районного суду від 22.12.2020 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000559 від 29.12.2018 відносно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 286 КК України прокурору Немирівської місцевої прокуратури скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні за № 0000559 від 29.12.2018, який складений слідчим Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 та затверджений 20.02.2019 прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , із дотриманням усіх вимог, передбачених ст. 291 КПК України.

У обвинувальному акті дійсно дата народження потерпілого зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_2 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по суті є технічною помилкою, та було повністю усунуто під час підготовчого судового засідання при встановленні особи потерпілого, що не перешкоджає призначенню судового розгляду. Крім того, даний недолік може бути усунений під час судового розгляду, адже, права учасників кримінального процесу не порушуються.

Також у підготовчому судовому засіданні судом розглядалось питання щодо залучення у якості потерпілих у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , за результатами розгляду якого судом процесуального рішення не прийнято.

Разом з тим місцевим судом при цьому не було враховано те, що у межах досудового розслідування заяви від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо залучення їх до провадження як потерпілих не надходили, а тому саме суд мав прийняти за результатами їх розгляду відповідне процесуальне рішення.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 просить ухвалу Тульчинського районного суду від 22.12.2020 у даному кримінальному провадженні про повернення обвинувального акта прокурору скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі посилається на те, що наведені в ухвалі місцевого суду підстави щодо повернення обвинувального акту прокурору можуть бути вирішені судом у підготовчому судовому засіданні, встановивши його анкетні дані, оскільки правильні дані щодо дати його народження помилково вказані в обвинувальному акті. Окрім того, місцевим судом в порушення вимог ст. 315 КПК України не вчинено інші процесуальні дії, зокрема не вирішено клопотання про визнання потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які можуть бути вирішені судом без повернення обвинувального акта прокурору.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу прокурора повністю підтримав та наполягав на її задоволенні, посилаючись на викладені у ній доводи. Також не заперечував проти задоволення з тих же підстав апеляційної скарги потерпілого.
Представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу потерпілого та наполягала на її задоволенні. Також не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора з цих же підстав.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого, просив залишити їх без задоволення, а ухвали місцевого суду без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновку суду першої інстанції щодо обґрунтованості повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувачена ОСОБА_11 повідомлялася апеляційним судом про судовий розгляд апеляційних скарг у кримінальному провадженні, проте в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилася та не подала заяв про відкладення судового розгляду з поважних причин. Учасники судового розгляду за таких підстав не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у її відсутність відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора та потерпілого підлягає до задоволення, а судове рішення суду першої інстанції до скасування і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з питання розгляду справи упродовж розумного строку, необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, порушує як право обвинуваченого постати перед судом без невиправданої затримки так і право потерпілого, передбачене ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на ефективний захист, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвалу суду слід скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні внесеному в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за №0000559 від 29.12.2018, який складений слідчим Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 та затверджений 20.02.2019 прокурором Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , із дотриманням усіх вимог, передбачених ст. 291 КПК України, надійшов для розгляду до суду першої інстанції з Немирівської місцевої прокуратури 21.02.2019.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342 - 345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Так, статтею 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, зокрема, обвинувальний акт повинен містити: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні дані обвинуваченого та потерпілого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують вину, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його затвердження.
Таким чином за змістом вимог ч. 3 ст.314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є суттєвою та не дає можливість призначення провадження до розгляду, так як в подальшому, через вказані суттєві недоліки не надасть можливість повно та всебічно розглянути кримінальне провадження по суті, оскільки вказані недоліки не можуть бути усунуті в процесі судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Отже, суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст.291 КПК України: зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать один одному; в ньому наведена недопустима натуралізація опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадку, коли прокурор склав його самостійно) чи не затверджений прокурором або до нього не долучені передбачені законом додатки.

Лише в зазначених випадках суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки протягом розумного строку, який має бути достатнім для виправлення допущених недоліків. Проведення будь-яких слідчих або інших процесуальних дій, окрім тих, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні, не допускається.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що викладені в оскаржуваній ухвалі висновки суду першої інстанції є непереконливими та суперечливими, оскільки таких істотних процесуальних порушень, які б слугували безумовними підставами повернення даного обвинувального акта прокурору немає.

Зокрема, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за № 0000559 від 29.12.2018, дата народження потерпілого ОСОБА_10 зазначена як « ІНФОРМАЦІЯ_2 » замість « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по суті є технічною помилкою, та було повністю усунуто під час підготовчого судового засідання при встановленні особи потерпілого. Таким чином, наявність розходжень у зазначенні дати народження потерпілого носить ознаки технічної помилки та не перешкоджає призначенню судового розгляду. Окрім того, даний недолік може бути усунений під час судового розгляду, адже, права учасників кримінального процесу не порушуються.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 23.07.2009 у справі «Сутяжник проти РФ», а також у та окремій думці судді Верховного Суду ОСОБА_16 від 25.04.2018 (справа №826/5575/17) наведено визначення «правового пуризму». Зазначено, що пуризм у загальноприйнятому розумінні є надмірним прагненням до чистоти, переваги форми над змістом.

Таким чином, надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм і вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, зважаючи на обставини конкретної справи, і необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів у цивільному або іншому судочинстві призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Враховуючи зазначене, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, і наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Крім того, як вбачається із рішення суду першої інстанції, у підготовчому судовому засіданні судом також розглядалось питання щодо залучення у якості потерпілих у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Проте, за результатами його розгляду судом жодного процесуального рішення не прийнято.

Разом із тим, судом першої інстанції у судовому рішенні зазначено, що про можливість реалізації прав осіб, які звернулись із заявами про визнання їх потерпілими, як на думку суду, може бути вирішено виключно органом досудового розслідування.

Проте, судом першої інстанції при цьому не були враховані вимоги ч.7 ст.55 КПК України, згідно якої якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

Згідно правового висновку викладеного у п.22, 23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 (справа № 439/397/17) процесуальними умовами появи потерпілого, як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у межах досудового розслідування заяви від ОСОБА_14 та ОСОБА_15 щодо залучення їх до провадження як потерпілих не надходили.

Таким чином, враховуючи те, що заяви про залучення до провадження в якості потерпілих надійшли до суду, суд першої інстанції повинен був прийняти за результатами їх розгляду відповідне процесуальне рішення. Про зазначене також було вказано в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 15.06.2020, якою вирок Немирівського районного суду від 17.01.2020 щодо ОСОБА_11 скасовано, а кримінальне провадження відносно неї повернуто до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг прокурора та потерпілого, оскільки судом першої інстанції допущено порушення вимог ч.1 ст.412 КПК України, тобто істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору підлягає скасуванню та призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційні скарги прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 22.12.2020 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000559 від 29.12.2018 відносно ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 286 КК України прокурору Немирівської місцевої прокуратури, в зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4