ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1533/21 Справа № 201/6538/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 від 12 квітня 2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2021 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
за участю секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Цим же вироком вирішено вирішено цивільний позов, питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів.
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель декількох осіб, за таких обставин.
Так, 12 квітня 2020 року приблизно о 20 годині 55 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (2,58 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, а також не маючи чинного страхового полісу (страхового сертифіката Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить юридичній особі UAB «SOFIAM (Литва, м. Вільнюс, вулиця A.Gustaiciog, 23-255А), здійснював рух при необмеженій видимості, у третій смузі для руху, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вул. Набережна Перемоги, яка має по чотири смуги для руху у кожному напрямку, розділених між собою дорожньою розміткою 1.1. ПДР України та освітлюваною зовнішнім електроосвітленням, з боку вул. Овражної у напрямку Селянського узвозу у Соборному районі м. Дніпро, з перевищенням допустимої швидкості руху в населених пунктах 50 км/год, а саме не менше ніж 160 км/год., не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи злочинну самовпевненість, але легковажно розраховуючи на відвернення наслідків, при виникненні перешкоди для руху у вигляді автомобіля «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який стояв без руху перед регульованим пішохідним переходом на забороняючий (червоний) сигнал світлофора на смузі його руху та, який ОСОБА_6 об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до негайного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у результаті чого у третій смузі для руху вул. Набережна Перемоги у напрямку з вул. Овражної до Селянського узвозу м. Дніпро навпроти буд. №30 допустив наїзд передньою частиною керованого ним автомобіля на задню частину, стоячого без руху, автомобіля «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який після удару перемістився вперед та передньою частиною контактував із задньою частиною автомобіля «SKODA SUPERB», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який стояв без руху попереду «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед регульованим пішохідним переходом на забороняючий (червоний) сигнал світлофора.
Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.1. а)ґ), 2.3. б), 2.9. а), 12.3., 12.4., 12.9. б) Правил дорожнього руху України.
Порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої водій автомобіля «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: численних саден на голові, тулубі та кінцівках, переломів черепу, переломів хребта, численні переломи верхніх та нижніх кінцівок, чисельні ушкодження внутрішніх органів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала на місці події, майже відразу після зіткнення автомобілів, а саме 12.04.2020 близько 20 години 55 хвилин, від сумісної тупої травми тіла у вигляді перелому черепу, перелому хребта, численних переломів верхніх та нижніх кінцівок, чисельних ушкоджень внутрішніх органів, клінічний перебіг яких ускладнився розвитком шоку.
Також внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «DAEWOO NEXIA», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: численні садна на голові, тулубі та кінцівках, переломів хребта, чисельні переломи верхніх та нижніх кінцівок, чисельні ушкодження внутрішніх органів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала на місці події, майже відразу після зіткнення автомобілів, а саме 12.04.2020 близько 20 години 55 хвилин, від сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів кісток черепу, хребта, чисельних ушкоджень внутрішніх органів клінічний перебіг яких ускладнився розвитком шоку.
Не погоджуючись з ухваленим вироком, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник в інтересах обвинуваченого посилається на те, що судом першої інстанції при ухваленні вироку неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту при судовому розгляді, а висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
На думку захисника, в ході досудового розслідування не були спростовані пояснення ОСОБА_6 в частині того, що він, керуючи автомобілем, втратив свідомість, після чого і сталася дорожньо-транспортна пригода. Зазначається на заявляння клопотання на стадії досудового розслідування про проведення додаткової автотехнічної експертизи та встановлення чи міг автомобіль під керуванням обвинуваченого розвинути швидкість руху з 50 км/год. до 140 км/год., однак слідчим та судом було відмовлено у проведенні вказаної додаткової автотехнічної експертизи.
Також, сторона захисту указує на тому, що згідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи щодо стану здоров`я ОСОБА_6 , підтвердити або спростувати факт втрати свідомості до ДТП неможливо.
Наведені обставини, на переконання сторони захисту, свідчать про допущену неповноту та не встановлення фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Окрім того, адвокат зазначає на залишенні поза увагою при ухваленні вироку того, що ОСОБА_6 раніше не судимий, знаходиться в цивільному шлюбі з ОСОБА_13 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_14 ..
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу, яка покладалася на розсуд суду, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, в цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції переглядає вирок в межах поданої апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованими.
Так, ОСОБА_6 хоча визнав свою вину частково та не заперечував, що він був учасником цієї ДТП, внаслідок якої водій автомобіля «DAEWOO NEXIA», р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 та його пасажир ОСОБА_12 , майже відразу після зіткнення автомобілів померли. Однак вказував, що його автомобіль мав несправності гальмівної системи, та він, проїжджаючи манеж інституту фізкультури, втратив свідомість, а прийшов до тями лише в кареті швидкої допомоги. До того ж, обвинувачений заперечував, що він того дня перебував у стані алкогольного сп`яніння, вказуючи, що щось спиртне йому дала дружина після ДТП.
Не зважаючи на таку позицію обвинуваченого, його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, за встановлених судом фактичних обставин, повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду судом першої інстанції показаннями, зокрема свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Відповідно до показів свідка ОСОБА_15 , він, безпосередньо після ДТП, перший підійшов до транспортного засобу, яким керував ОСОБА_6 , й відчинивши двері якого, побачив обвинуваченого, який лежав на кермі та не міг говорити й відчув в авто сильний запах алкоголю.
З показів свідка ОСОБА_16 видно, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_6 , рухався на великій швидкості, яка була більше 100 км/год., який проїхавши на червоне світло світлофору й не гальмуючи, здійснив наїзд на автомобілі, які стояли на іншому світлофорі.
Правдивість та об`єктивність показань зазначених свідків, не викликають сумнівів у суду, оскільки вони є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, та доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Окрім наведеного, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтверджується й дослідженими письмовими доказами у провадженні.
Так, факт перевищення допустимої швидкості обвинуваченим та порушення ним, зокрема вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху, підтверджується відомостями з протоколу проведення слідчого експерименту від 05.05.2020, в ході якого свідок ОСОБА_15 на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.04.2020 близько о 21 годині на протилежній частині вул. Набережна Перемоги у м.Дніпро в районі буд. № 30, вказав обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, свідком чого він був, та за допомогою статиста встановили найбільш схожу швидкість на якій рухався автомобіль обвинуваченого, а саме в 160 км/год, до моменту зіткнення.
До того ж, відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 19/104-9/2/583 від 08.05.2020, в цій дорожній обстановці водій автомобіля «MERCEDES BENZ C200» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість запобігти ДТП для водія ОСОБА_6 визначалася своєчасним виконанням ним вимог п.12.3 ПДР України та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволили б йому виконати їх і виконання яких було необхідною умовою запобігання події з його боку. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «MERCEDES BENZ C200» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП.
Окрім того, 07.07.2020 було проведено слідчий експеримент за участі ОСОБА_6 , де він, зокрема, відтворив маршрут його руху до вул. Набережна Перемоги та вказав де відчув запаморочення й втратив свідомість.
В той час відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової експертизи технічного стану ТЗ № 19/104/9/2/526 від 23.04.2020 встановлено, що гальмівна система та рульове керування автомобіля «MERCEDES BENZ» р.н. НОМЕР_4 , на момент експертного огляду, знаходяться в непрацездатному стані, через розгерметизацію гальмівної системи у зв`язку з відсутністю переднього правого колеса разом з гальмівним механізмом та гальмівної трубки з блоку «ABS», що спричинило виток гальмівної рідини з системи та виникли внаслідок аварійного навантаження на деталі, тобто під час ДТП. Рульове керування автомобіля «MERCEDES BENZ» р.н. НОМЕР_4 знаходиться в непрацездатному стані через відсутність переднього правого колеса разом із маточиною колеса у місці технологічної установки та виникли внаслідок аварійного навантаження на деталі тобто під час ДТП.
Перебування ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння в момент спричинення ДТП повністю підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.04.2020, відповідно до якого ОСОБА_6 під час скоєння ДТП знаходився у стані алкогольного сп`яніння, а відповідно до медичної довідки КП «Обласного медичного психіатричного центру з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР від 03.06.2020 № 1091 у ОСОБА_6 при дослідженні хіміко-токсилогічний аналіз сечі на вміст алкоголю складає 2,58%, аналіз крові на вміст алкоголю складає 1.58 %.
Разом з цим, відповідно до висновку експерта № 1431е/144 від 03.06.2020 у водія ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, садна в лобній області, підшкірної гематоми в лобній області по центру, численних дрібних саден обличчя; закритої травми грудної клітини з переломом 6-го ребра праворуч по передньо-пахвовій лінії; саден обох кистей рук, які спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий частина з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути і виступаючі частини салону автомобілю, за умов дорожньо-транспортної пригоди., можливо вказати, що вони отримані незадовго до первинного надання медичної допомоги в ОКЛМ, тобто і в термін вказаний у медичній документації та слідчим в постанові і відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні.
При цьому, висновком судово-медичної експертизи № 109 від 11.06.2020, встановлено, що тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, переломами кісток носу та нижньої щелепи, закритої травми тулубу з переломами ребра і поперекового відділу хребта могли в момент ДТП супроводжуватися втратою свідомості, однак комісією не встановлено те, що до моменту ДТП, яка мала місце 12.04.2020 мала місце втрата свідомості обвинуваченим.
Також, з висновку експерта за матеріалами справи № 129-Д від 13.07.2020 видно, що тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з явищами струсу головного мозку, переломами кісток носу та нижньої щелепи, закритої травми тулубу з переломами ребра та поперекового відділу хребта, в момент ДТП або після можуть супроводжуватися втратою свідомості, однак факт втрати свідомості перед ДТП підтвердити неможливо.
Надаючи оцінку цим доказам у сукупності, колегія суддів вважає їх належними, допустимими і достовірними, які узгоджуються між собою, та з показами свідків, є логічними, послідовними, не викликають сумніву щодо їх достовірності, й підтверджують винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, й не убачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Твердження захисту, щодо неповноти судового розгляду через, відмову в задоволенні клопотання про проведення додаткової автотехнічної експертизи, та належного встановлення швидкості руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_17 , на переконання колегії суддів, є неспроможними, а судом обґрунтовано було відмовлено в проведенні такої експертизи, про що ним було постановлено законну та вмотивовану ухвалу, з чим погоджується і апеляційний суд.
Так, відповідно до ч. 1 статті 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
За містом ч. 2 ст. 242 КПК, призначення судових автотехнічних експертиз не є обов`язковим, а у деяких випадках обставини ДТП можуть бути встановлені на підставі дослідження сукупності інших доказів.
Разом з цим, на досудовому слідстві була проведена судова автотехнічна експертиза від 08.05.2020 № 19/104-9/2/583, з якої видно, що експертом на поставлені питання надані чіткі, конкретні та логічні відповіді, які відповідають матеріалам провадження та показанням свідків, ґрунтуються на всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Тому, враховуючи викладене, а також те, що захисником не було наведено жодних нових, які не були відомі органу досудового розслідування чи експерту, на момент проведення експертизи відомостей, чи переконливих доводів неповноти, неясності чи необґрунтованості первинної експертизи, з метою дотримання розумних строків судового розгляду провадження, проведення додаткової судової автотехнічної експертизи, в цьому випадку, є безпідставним, та суд обґрунтовано відмовив захисту в задоволенні цього клопотання.
При цьому, суд обґрунтував свій висновок про перевищення ОСОБА_6 дозволеної швидкості руху в межах населеного пункту, на підставі сукупності інших допустимих і належних доказів, які були наведені вище і які дозволили суду першої інстанції встановити обставини ДТП відповідно до стандарту доказування «поза розумним сумнівом».
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_6 ставиться в провину порушення п. 12.3. ПДР, яке знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням вказаної ДТП, а саме невжиття ним, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Заперечення стороною захисту факту перебування ОСОБА_6 в момент вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння та наполягання на тому, що обвинувачений, через погане самопочуття та втрату свідомості спричинив вказану ДТП, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб захисту з метою уникнення ним відповідальності за скоєний злочин, який потягнув за суспільно-негативні наслідки у виді смерті осіб, а факт перебування особи у свідомості й стані сп`яніння підтверджується дослідженими доказами й цим обставинам судом було надано обґрунтовану оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Інших порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, висновки суду щодо кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України, є правильними, а доводи, викладені захисником в апеляційній скарзі неспроможними.
Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були дослідженні всі обставини кримінального провадження, кожен перелічений доказ оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, що є підставою для ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 .
Також, колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного судом покарання обвинуваченому в межах санкції інкримінованого злочину, яке визначено з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, керував автомобілем будучи позбавленим права керування транспортними засобами, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, а також відсутності обставин, які помякшують покарання та наявності обставини, що обтяжує покарання скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання захисника про неналежне врахування судом при призначенні покарання тих обставин, що ОСОБА_6 раніше не судимий, знаходиться у цивільному шлюбі та має малолітню дитину на утриманні, не заслуговують на увагу, тоді як судом було враховано всі необхідні відомості про особу обвинуваченого, та призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 286 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховування обвинуваченого та сприятиме вчиненню інших кримінальних правопорушень.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість і належну вмотивованість оскаржуваного вироку, який зміні чи скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2021 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4