Справа № 487/4851/20
Провадження № 1-кс/487/603/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2021 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465
ВСТАНОВИВ:
14.01.2021 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465.
В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначив, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 11.09.2020 року було накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене в ході огляду місця події 28.08.2020 року, а саме: автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 . На даний час органом досудового розслідування, у вказаному кримінальному провадженні було проведено експертиза, проте жодній особі не було повідомлено про підозру.
Разом з тим, вказаний транспортний засіб зберігається на вулиці в наслідок чого відбувається його руйнація під дією природних чинників.
З урахуванням чого, вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту вказаного майна.
До судового засідання заявник та його представник не з`явились. Представник надав заяву в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, вимоги скарги підтримав у повному обсязі.
Дізнавач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки слідчому судді не повідомив.
Дослідивши матеріали клопотання, матеріали клопотання про накладення арешту на майно (Провадження №1-кс/487/5291/20), матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000465, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно частини 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що СД Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000465, за ознаками проступку передбаченого ст. 290 КК України.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва 11.09.2020 року накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене в ході огляду місця події 28.08.2020 року, а саме: автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 ; ключі від автомобіля автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 .
Арешт майна було застосовано, з метою реалізації завдань кримінального провадження, оскільки майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження №0000465 вбачається, що відомості до ЄРДР були внесені на підставі повідомленням з сервісного центру МВС України від 27.08.2020 року, стосовно виявлення підробки номеру кузову на транспортному засобі «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 .
В рамках здійснення досудового розслідування була призначена та фактично проведена судово-трасологічна експертиза вищевказаного транспортного засобу від 15.12.2020 року за №112, відповідно до висновків якої експертом було встановлено, що ідентифікаційний номер кузова замінено шляхом вварювання частини номерної деталі приблизних розмірів 920х140 мм в іншій транспортний засіб способом, який не використовує завод виробник. Ідентифікаційний номер двигуна НОМЕР_2 змінам не піддавався та є первинним.
З урахуванням вищезазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно накладено обґрунтовано, досудове розслідування, в межах якого було накладено арешт на майно продовжується; транспортний засіб, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин які підлягають з`ясуванню під час здійснення досудового розслідування, у той же час у органу досудового слідства є необхідність у здійснені окремих слідчих дій в обсязі, необхідному для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому.
У противагу вищевикладеному, заявником не доведено, що на даний час у кримінальному проваджені відпала потреба в арешті майна.
Разом з тим, слідчий суддя вважає, що з урахуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, заявник обмежений у можливості користуватися транспортним засобом.
За положеннями ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Так, відповідно до наявних в матеріалах справи документів, а саме: договору купівлі-продажу транспортного засобу №6112/20/0909 від 11.08.2020 року, договору комісії №6112/20/0909 від 11.08.2020 року; акту огляду реалізованого транспортного засобу №6112/20/006192 від 11.08.2020 року; акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер від 11.08.2020 року, ОСОБА_3 був придбаний транспортний засіб «Хюндай Н200», 1999 р.в. з номером кузова НОМЕР_3 у ОСОБА_5 ..
З урахуванням встановлених обставин, враховуючи практику ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Російської Федерації», в якій суд зазначив, що з урахуванням положень ст..1 Протоколу до Конвенції, будь-яке втручання публічної влади у праву на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним, слідчий суддя приходить до висновку, про доцільність часткового задоволення клопотання та передачі автомобіля марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 та ключів від автомобіля марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання, із забороною його відчуження - володільцю ОСОБА_3 ..
Повне ж скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому.
Керуючись ст. ст. 100, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000465 - задовольнити частково.
Передати автомобіль марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 та ключі від автомобіля марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання із забороною його відчуження - володільцю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати ОСОБА_3 на вимогу дізнавача який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000465 надати доступ до автомобілю марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 та ключів від автомобіля марки «Хюндай Н200» д/н НОМЕР_1 .
У задоволенні клопотання про скасування арешту - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1