Справа № 202/3176/21
Провадження № 1-кс/202/2857/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковпаківки, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_8 , 2016 року народження, працюючого робітником фермерського господарства СВГ «НОВА ВІРАТА, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК Україниу кримінальному провадженні № 0000419 від 31.05.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 31.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України.
Згідно з матеріалами клопотання, 30.05.2021 приблизно о 22 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 07.00.1996 належить ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (тест на газоаналізатор «Drager» вміст 1,5 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, здійснював рух у темний час доби по сухому дорожньому покриттю вул. Українській з боку вул. Центральної у напрямку пров. Українського, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку розділені дорожньою розміткою, проявляючи злочинну недбалість, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, та не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, при виявлені небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на велосипеді «Україна» в попутному йому напрямку в районі перехрестя з пров. Українським не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на велосипед «Україна», під керуванням водія ОСОБА_10 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місті події та з місця дорожньо-транспортної події зник.

Після наїзду на велосипедиста ОСОБА_10 , у порушення п. 2.10 ПДР України, водій ОСОБА_5 продовжив свій рух та з місця пригоди зник.

Своїми діями водій автомобіля «ВАЗ 2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3 «б», 2.9 «а», 2.10 «а», та 12.3 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків »;

п. 2.3.: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 2.9 «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 2.10.: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

a) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»;

п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України водієм

ОСОБА_5 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та травмування потерпілого ОСОБА_10 , який помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Тим самим встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

30.05.2021 в 23 годині 40 хвилин підозрюваного ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

31.05.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події та схемою до нього, протоколом огляду трупа ОСОБА_10 , показами свідка ОСОБА_11 показами підозрюваного ОСОБА_5 , а також іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий вказує, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 встановлено ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та з місця події зник, розуміє тяжкість та невідворотність покарання, не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зав`язки у підозрюваного. Також, ОСОБА_5 усвідомлює, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, у результаті якого наступили виключно тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, за вчинення якого йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, а одже може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_5 , проживає у тому ж населеному пункті, що й потерпілий та розуміючи тяжкість злочину може здійснювати незаконний вплив на потерпілих у кримінальному провадженні;

п. 5 ч.1 ст.177 КПК України - ОСОБА_5 допускає грубі порушення ПДР України, та в подальшому так як на даний час він не позбавлений права керування транспортними засобами, та на разі може сісти за кермо, тому слідство не виключає можливості скоєння ним злочину повторно.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а також відповідає особі підозрюваного, просять застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Підозрюваний у судовому засіданні провину визнав, та підтримав думку захисника стосовно клопотання слідчого.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000419, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.05.2021 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000419 розпочате 31.05.2021 року.

31.05.2021, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України за який передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні № 0000419доказами, а саме: протоколом огляду місця події та схемою до нього, протоколом огляду трупа ОСОБА_10 , показами свідка ОСОБА_11 показами підозрюваного ОСОБА_5 , а також іншими доказами в їх сукупності.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданнями попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України, яка інкримінується підозрюваному, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк до трьох років або без такого, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Враховуючи наявну обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у судовому засіданні та слідчий в клопотанні, враховуючи ступень тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, той факт, що останній, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілого, або вчинити інше кримінальне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, доводи сторони захисту щодо даних про особу підозрюваного не гарантують запобігання встановлених ризиків без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюваний зник з місця вчинення злочину, крім того спростовують обставини, встановлені під час досудового розслідування та висновки слідчого судді.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 3; 42; 176; 177; 183; 186; 193; 194; 196; 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК Україниу кримінальному провадженні № 0000419 від 31.05.2021 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 ч.3 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, затримавши його негайно у залі суду, та помістивши до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», строком до 23 год.40 хв. 28 липня 2021 року включно.

Визначити строк дії ухвали до 23 год. 40 хв. 28 липня 2021 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000419 від 31.05.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1