печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваної: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,
В С Т А Н О В И В:

29.06.2021 слідчий першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що слідчими управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 20132014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 376, ч. 2 ст. 376-1, ч. 1 ст. 382, ч. 2 ст. 384, ст. 386 та ч. 1 ст. 396 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, з викладених в ньому підстав.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення вищевказаного клопотання, просили відмовити у його задоволенні.

Заслухавши пояснення прокурора, заперечення підозрюваної, її захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 26.12.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Матеріали досудового розслідування, у тому числі щодо підозрюваної ОСОБА_5 28.02.2019 виділено на підставі ч. 3 ст. 217 КПК України з кримінального провадження № 0002990 від 02.04.2013 в окреме кримінальне провадження № 0000455.

Матеріали досудового розслідування, у тому числі щодо підозрюваної ОСОБА_5 в частині повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України 17.06.2021 виділено з кримінального провадження № 0000455 від 28.02.2019 в кримінальне провадження № 0000534 та у подальшому 23.06.2021 об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002990 від 02.04.2013.

ОСОБА_5 23.06.2021 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона у період з 01.01.2011 по 31.08.2011, обіймаючи посаду головного спеціаліста канцелярії (на правах відділу) управління документального забезпечення Вищого господарського суду України (далі ВГСУ), тобто посаду працівника, на якого безпосередньо покладалися повноваження щодо автоматизованого розподілу справ, що надходили до цього суду, діючи умисно, відповідно до відведеної їй ролі в запропонованому Головою ВГСУ ОСОБА_7 плані злочинній діяльності, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у приміщенні цього суду за адресою: м. Київ, вул. Олександра Копиленка, 6, усвідомлюючи, що порушує цілі й завдання автоматизованого розподілу справ щодо об`єктивного і неупередженого розподілу справ (заяв) між суддями з додержанням принципів вірогідності (випадковості), закріплених ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», статті 2-1 Господарського процесуального кодексу України та пункту 1.2. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України 26.11.2010 № 30, з метою розподілу визначеної ОСОБА_7 господарської справи на конкретного суддю, у порушення вимог Порядку роботи в автоматизованій системі «Документообіг господарських судів» у ВГСУ, затвердженого Наказом ВГСУ від 27.12.2010 № 62 та Наказу ВГСУ від 10.01.2011 № 2б «Про визначення прав доступу користувачам автоматизованої системи «Документообіг господарських судів» у ВГСУ», самостійно визначала категорію спорів (спеціалізацію) касаційних справ та заяв про перегляд судових рішень господарських судів Верховним Судом України, у якій при автоматичному розподілі приймав участь лише один суддя та, таким чином, здійснювала автоматизовані розподіли з одного судді (безальтернативно), що унеможливило участь інших суддів у такому розподілі, а також позбавило суб`єктів господарювання (сторін у господарських справах) права на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Крім того ОСОБА_5 , діючи умисно, відповідно до розробленого Головою ВГСУ ОСОБА_7 плану злочинної діяльності та відповідно до визначеної їй ролі, у період часу з 01.01.2011 по 30.08.2011, перебуваючи у приміщенні цього суду за адресою: м. Київ, вул. Олександра Копиленка, 6, використовуючи свої повноваження головного спеціаліста канцелярії (на правах відділу) управління документального забезпечення ВГСУ, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими на цей час особами, з метою розподілу окремих судових справ (заяв) між визначеними ОСОБА_7 суддями, виключивши інших суддів, які могли брати участь у розгляді таких справ, шляхом внесення неправдивих відомостей, здійснювала незаконне втручання в роботу автоматизованої системи «Документообіг спеціалізованого суду», що позбавило суб`єктів господарювання права на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України незаконне втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, а саме умисне внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи документообігу суду, інше втручання в роботу автоматизованої системи документообігу суду, вчинене службовою особою, яка має право доступу до цієї системи, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами в їх сукупності, зокрема такими: показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та іншими; документами ВГСУ: протоколом зборів суддів ВГСУ від 15.12.2010 №4, рішенням зборів суддів ВГСУ від 15.10.2010 №10, рішенням зборів суддів ВГСУ від 15.10.2010 №12, протоколом зборів суддів ВГСУ від 21.02.2011 №1, рішенням зборів суддів ВГСУ від 21.02.2011 №1, розпорядженням ВГСУ від 17.03.2011 №31-р , Наказ ВГСУ від 27.12.2010 № 62, Наказ ВГСУ від 10.01.2011 № 2б «Про визначення прав доступу користувачам автоматизованої системи «Документообіг господарських судів» у ВГСУ»; протоколом огляду від 02.12.2016, протоколом огляду від 20.11.2018, висновком експерта №2712/19-35/37308-37314/2035, іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка міста Макіївка Донецької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обіймає посаду секретаря судових засідань Вищого господарського суду України (на цей час перебуває у декретній відпустці).

Постановою заступника Генерального прокурора від 17.06.2021 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000455 від 28.02.2019, у тому числі за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 376-1 КК України, до 10 (десяти) місяців, тобто додатково на строк понад чотири місяці.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отримані на даному етапі досудового розслідування у передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб докази дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення. При цьому слід виходити з практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Влох проти Польщі», «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Під час досудового розслідування встановлено обставини, які дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження і протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків можливої неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, сторона обвинувачення виходить з того, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності з урахуванням реально існуючих фактів та обставин, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду зумовлюється тим, що ОСОБА_5 є уродженкою міста Макіївка Донецької області, вказана територія на даний час є тимчасово-окупованою територією України, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду ОСОБА_5 може виїхати на вказану тимчасово-окуповану територію України.

Крім того, підозрюваній ОСОБА_5 23.06.2021 особисто вручено повістку про виклик на 24.06.2021 на 15 годину 00 хвилин до слідчого Державного бюро розслідувань для проведення невідкладних слідчих дій. Водночас, підозрювана ОСОБА_5 до слідчого Державного бюро розслідувань на зазначену дату та час не з`явилась без поважних причин.

Разом з тим, співучасник ОСОБА_5 в інкримінованому злочині ОСОБА_7 , який є організатором вказаного злочину, тривалий час з 2016 року перебуває у розшуку та може сприяти ОСОБА_5 в переховуванні від слідчого, прокурора та суду, у тому числі в особистих інтересах з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, зібрані у кримінальному провадженні докази дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження як самостійно так і через інших співучасників злочину.

Цей ризик обґрунтований тривалим перебуванням ОСОБА_5 на різних посадах у Вищому господарському суді України, у тому числі у відділі організації роботи Голови ВГСУ, що зумовлює наявність у неї тісних та міцних зв`язків з керівниками та працівниками органів державної влади, судової гілки влади і правоохоронних органів, які вона так само може використовувати для перешкоджання кримінальному провадженню з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, ОСОБА_5 підтримує дружні стосунки з іншими співучасниками кримінального правопорушення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та може вплинути на них щодо надання органу досудового розслідування необхідних показань з метою фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, зважаючи на існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , з огляду на необхідність забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків і запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (зокрема ухилятися від участі у процесуальних діях), застосування до неї запобіжного заходу є виправданим втручанням у її права і свободи та забезпечить виконання вимог статті 2 КПК України щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Крім того, згідно з п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, з пояснень підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

Згідно з ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи сімейний стан підозрюваного, стійкість соціальних зв`язків, а також те, що прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: особистого зобов`язання, що обумовлено необхідністю утримання двох малолітніх дітей, стійкістю соціальних зв`язків та котрий згідно зі ст. 179 КПК України полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, зокрема:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Керуючись ст. 177-179, 181, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання слідчого першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки міста Макіївка, Донецької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці до 23 серпня 2021 року.
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, зокрема:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме міста Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1