В И Р О К
іменем України

01 березня 2021 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
в складі: головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_4 ,
сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення прокурора - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
з боку захисту обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження №0000074, № 0000084 за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 1) вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.05.2009 за ч. 2 ст. 186 до позбавлення волі на строк 4 роки, в силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 2) вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.02.2010 за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст. 75 КК України звільнено з випробуванням строком на 2 роки; 3) вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.05.2013 за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн; 4) вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.11.2014 за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, звільнений 21.01.2016 Червонозаводським районним судом м. Харків на підставі ч. 5 ст. 72 КК України по відбуттю строку покарання; 5) вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2017 за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
29.01.2018, близько 18 год 30 хв, ОСОБА_7 , який знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , з метою реалізації умислу, направленого на розбійний напад з метою заволодіння майном, поєднаним із проникненням у житло, діючи повторно, умисно, підійшов до домоволодіння, де проживає ОСОБА_9 , постукав у вхідні двері квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , дочекався коли останній їх відчинив, після цього наніс один удар рукою в обличчя, в результаті чого ОСОБА_9 , який також був у стані алкогольного сп`яніння, впав на підлогу. Продовжуючи свою діяльність ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 декілька ударів руками та ногами по голові та тулубу, внаслідок чого ОСОБА_9 втратив свідомість, та згідно висновку судово - медичної експертизи № 8-ПР/18 від 30.02.2018 отримав легкі тілесні ушкодження у виді: одного садна в проекції лобної кістки зліва, на 3,5 см від середньої умовної лінії та безпосередньо вгору від верхнього краю лівої надбрівної дуги; одного садна в проекції лівого тім`яного бугра, на 4,5 см вліво від середньої умовної лінії та на 10,5 см вгору від проекції лівого сосцевидного відростку; численних саден на шиї, по правій бічній поверхні, від верхньої третини до середньої третини; численних саден на шиї, по лівій бічній поверхні, на 12,5 см вліво від середньої умовної лінії, в проекції 11-го ребра; одного синця на тулубі по лівій передньо-бічній поверхні, на 13,5 см вліво від середньої умовної лінії та на 22,0 см донизу від верхнього краю проекції лівої ключиці, по передньо-пахвовій лінії, які утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею (про що свідчить їх характер), який діяв під гострим кутом при одномоментному ударі, сковзанні, тисненні та здавлені. Після цього, ОСОБА_7 відкрито викрав з квартири ОСОБА_9 електром`ясорубку марки «Saturn ST-FP1098», бувшу у використанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 1344 грн., пральну машинку автомат «Indesit WISN-821 UA», бувшу у використанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 3468,75 грн., комп`ютер, який складається з корпусу Midi ATX GoldenFiend 8219 400 W black, бувшого у використанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 697,00 грн.; приводу DVD+/-RW LG GH22NS90 black, SATA, бувшого у використанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 74,00 грн.; процессору Аthlon II ХЗ 460 Socket АМЗ BOX М/В AsRockSoc -АМЗ M3A770DE AMD770/SB710FSB 2600 MHz, DDR3-1600, GLan, SB 7.1,6Xsata2, lXLde, FDD,RAID 0/ 1/ 0/ JBOD,ATX, бувшого у використанні, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 680 грн.; модуля пам`яті DDR3 4 GB Нупіх РСЗ-І10600(ІЗЗЗМН), бувшого у використанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 280,00 грн.; жорсткого диску 1000Gb Hitachi HDT721010CLA332 720rpm, 32Mb, SATAIL, бувшого у використанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 200,00 грн.; відеокарти РСІЕ 1024МВ PalitGeForse GT440 GDDR5,12bit,RET, бувшого у використанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 76,00 грн.; клавиатури USB GoldenField K110SB+HUB Black(2xuSB), бувшої у виколристанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 44,00 грн.; колонки Gemix tf-5 2x5 W black, дерево, бувшої у використанні, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 184,00 грн.; монітора 20 Acer v203Hvab WideBlack, бувшого у використанні, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 19.02.2018 становить 460,00 грн.; фильтра живлення GemixSurgeprotector 5 0m, бувшого у використанні, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 55,00 грн.; мобільного телефону марки Bravis Trend, бувшого у використанні, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2422/2560-2571 від 19.02.2018 становить 900,00 грн.
Викредним майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 8462,75 гривень.
Крім того, 29.01.2018, близько 18 год 30 хв, ОСОБА_7 , знаходячись в тій же квартирі АДРЕСА_4 , побачив, що на дивані спить ОСОБА_10 . В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел на викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Ergo pulse F 240» з кишені джинсів ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи негативні наслідки своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, створивши тим самим сприятливі умови для реалізації свого умислу, оскільки ОСОБА_9 перебував на кухні, а ОСОБА_10 міцно спав, повторно, таємно скоїв крадіжку мобільного телефону марки «Ergo pulse F 240», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3410 від 26.03.2018, становить 319,20 гривень, чим спричинив матеріальний збиток ОСОБА_10 на вказану суму, обернувши викрадене майно на свою користь.
Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 29.01.2018 він знаходився в гостях у ОСОБА_10 , там також був ОСОБА_7 , де вони разом розпивали спиртні напої.
Після чого він з ОСОБА_10 пішли до нього додому, де ОСОБА_10 заснув. Через деякий час він почув дзвінок у двері, коли їх відкрив, на порозі стояв ОСОБА_7 , який несподівано, без пояснень наніс йому удар в обличчя, від якого його відштовхнуло у приміщення квартири, після чого ОСОБА_7 продовжив наносити удари по тілу та голові, під час яких він лежав на підлозі. Під час нанесення ударів він втрачав свідомість. За відчуттями його били ногами. Скільки ударів було нанесено, сказати точно він не може. ОСОБА_7 ногою здавлював його голову та шию, утримуючи від активного спротиву. Після чого ОСОБА_7 почав виносити речі з приміщення. Пропажу речей він помітив через півгодини. Швидку допомогу він викликав вранці наступного дня.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показала про те, що працює в ломбарді касіром - оцінювачем. У листопаді 2018 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 приходили до ломбарду здати м`ясорубку, однак ломбард такі речі не приймає і вони пішли.
Допитаний свідок ОСОБА_13 показав про те, що до його співмешканки приходила ОСОБА_12 і запропонувала придбати пральну машину, ми погодилися купити за 1500 грн. У подальшому з`ясувалося, що пральна машина викрадена, та була вилучена працівниками поліцїі.
У судовому засіданні досліджені письмові докази:
за епізодом обвинувачення по ч. 3 ст. 187 КК України:
- протокол прийняття заяви ОСОБА_9 від 30.01.2018;
- протокол огляду місця події від 30.01.2018 за адресою: АДРЕСА_3 та фототаблиця до нього;
- висновок експерта № 8-ПР/18 від 06.02.2018, згідно якого на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді: одного садна в проекції лобної кістки зліва, на 3,5 м від середньої умовної лінії та безпосередньо вгору від верхнього краю лівої надбровної дуги; одного садна в проекції лівого сосцевидного відростку; численних саден на шиї, по правій бічній поверхні, від верхньої третини до середньої третини; одного садна на тулубі по задньо - лівій бічній поверхні, від верхньої третини до середньої третини; одного садна на тулубі по задньо-лівій бічній поверхні, на 12,5 см вліво від середньої умовної лінії та на 25,0 см донизу від верхнього краю проекції лівого плечового суглобу, по лопатковій лінії, в проекції 11 ребра; одного синця на тулубі по лівій передньо-бічній поверхні, на 13,5 см вліво від середньої умовної лінії та на 22,0 см донизу від верхнього карю проекції лівої ключиці, по передньо-паховій лінії, які утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею (про що свідчить їх характер), який діяв під гострим кутом при одномоментному ударі, сковзанні, тисненні та здавленні, в проміжок часу, який міг вимірюватися десятками годин до дати проведення судово - медичної експертизи, характерні особливості якого (яких) не відобразилися та могли утворитися у строк та спосіб, вказаний потерпілим, та згідно п. 2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995), вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості;
- протокол огляду місця події від 21.01.2018 за адресою: АДРЕСА_5 , в ході якого виявлено та вилучено монітор від комп`ютера Aser, системний блок, два мобільних телефони Bravis в корпусі білого кольору, мобільний телефон Samsung в корпусі білого кольору;
- протокол огляду місця події від 01.02.2018 та фототаблиця до нього, в ході якого на місцевості ділянки поблизу під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_6 виявлено та вилучено пральну машину Indesit;
- висновок судової товарознавчої експертизи № 2422/2560-2571 від 19.02.2018, згідно якої ринкова вартість: електром`ясорубки марки «Saturn ST-FP1098», бувшої у використанні, становить 1344,00 грн., пральної машини автомат «Indesit WISN-821 UA», бувшої у використанні, становить 3468,75 грн., корпуса Midi ATX GoldenFiend 8219 400 W black, бувшого у використанні, становить 697,00 грн.; приводу DVD+/-RW LG GH22NS90 black, SATA, бувшого у використанні, становить 74,00 грн.; процессору Аthlon II ХЗ 460 Socket АМЗ BOX М/В AsRockSoc -АМЗ M3A770DE AMD770/SB710FSB 2600 MHz, DDR3-1600, GLan, SB 7.1,6Xsata2, lXLde, FDD,RAID 0/ 1/ 0/ JBOD,ATX, бувшого у використанні, становить 680,00 грн.; модуля пам`яті DDR3 4 GB Нупіх РСЗ-І10600(ІЗЗЗМН), бувшого у використанні, становить 280,00 грн.; жорсткого диску 1000Gb Hitachi HDT721010CLA332 720rpm, 32Mb, SATAIL, бувшого у використанні, становить 200,00 грн.; відеокарти РСІЕ 1024МВ PalitGeForse GT440 GDDR5,12bit,RET, бувшого у використанні, становить 76,00 грн.; клавіатури USB GoldenField K110SB+HUB Black(2xuSB), бувшої у використанні, становить 44,00 грн.; колонки Gemix tf-5 2x5 W black, дерево, бувшої у використанні, становить 184,00 грн.; монітора 20 Acer v203Hvab WideBlack, бувшого у використанні, становить 460,00 грн.; фільтра живлення GemixSurgeprotector 5 0m, бувшого у використанні, становить 55,00 грн.; мобільного телефону марки Bravis Trend, бувшого у використанні, становить 900,00 грн;
- протокол огляду предметів від 02.02.2018, в ході якого оглянуто монітор марки Aсer, системний блок з комплектуючими, два мобільних телефони марки Bravis Trend, мобільний телефон марки Samsung J3, пральну машину Indesit, вилучені під час огляду місця події від 31.01.2018 та 01.02.2018;
- постанова про визнання речових доказів від 02.02.2018, якою монітор марки Aсer, системний блок з комплектуючими, мобільний телефон марки Bravis Trend, колонки Gemix tf-5 2x5 W, клавіатура USB GoldenField, мобільний телефон марки Bravis Light, мобільний телефон марки Samsung J3, пральну машину Indesit визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000074 та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 ;
- протокол проведення слідчого експеримента від 22.03.2018 та фототаблиця до нього, за участю потерпілого ОСОБА_9 , де потерпілий пояснив, про проникнення до його житла, механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, застосування насильства від якого він втрачав свідомість, здавлювання шиї.
За епізодом обвинувачення по ч. 2 ст. 185 КК України:
- протокол прийняття заяви від 02.12.2018;
- протокол огляду предметів від 08.02.2018, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Epro ІМЕІ НОМЕР_1 ;
- протокол огляду предметів від 09.02.2018, в ході якого оглянуто мобільний телефон марки Ergo pulse F 240, який було вилучено в ході огляду місця події від 08.02.2018;
- постанова про визнання речових доказів від 09.02.2018, якою мобільний телефон марки Ergo pulse F240 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000084 та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_10 ;
- висновок судової товарознавчої експертизи № 3410 від 26.03.2018, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону торгової марки Ergo модель F240 Pulse Dual SIM, з урахуванням зниження якості від зносу, станом на 29.01.2018 складала 319,20 грн.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, фактичні обставини щодо місця, часу способу, мотиву вчинення кримінального правопорушення не оспорював. Пояснив, що викрав у ОСОБА_10 мобільний телефон, який згодом було вилучено у його знайомої ОСОБА_12 , та повернуто ОСОБА_10 . Вказав, що викладені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності.
За епізодом обвинувачення за ч. 3 ст. 187 КК України обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково. Вказав, що 29.01.2018, близько 18 год 30 хв наміру проникнути до житла потерпілого ОСОБА_9 за адресо: АДРЕСА_3 він не мав, як і не мав мети заволодіти майном потерпілого, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я.
Метою його візиту до потерпілого ОСОБА_9 було з`ясування стосунків через те, що за декілька хвилин до того потерпілий побив його дівчину ОСОБА_12 . Удари потерпілому наносив, майно, яке вказано у обвинувальному акті, у потерпілого забрав, але як заставу в якості забезпечення майбутнього вибачення ОСОБА_9 перед ОСОБА_12 .
Подальшу долю майна не оспорював, підтвердив, що м`ясорубку вони з ОСОБА_12 намагалися здати до ломбарду, а пральну машину ним та ОСОБА_12 продано третім особам без згоди власника ОСОБА_9 .
Досліджені в судовому засіданні докази сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності - достатніми для кримінально - правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за об`ємом обвинувачення, викладеного в обвинувальних актах стосовно нього за кримінально-правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 187 КК України.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним винуватість ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Також, суд визнає винуватим ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненою повторно.
Щодо доводів сторони захисту, а саме, недоведення факту протиправного проникнення до житла з метою заволодіння майном потерпілого із застосуванням до потерпілого насильства, небезпечного для життя та здоров`я в момент нападу. Визнання недопустимими показань свідків, які надавались на досудовому слідстві та містяться в протоколах допиту, оголошених прокурором у судовому засіданні, суд зазначає наступне.
Статтею 23 КПК передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Безпосередність дослідження доказів означає звернену до суду вимогу закону про дослідження ним всіх зібраних у конкретному кримінальному провадженні доказів шляхом допиту обвинувачених, потерпілих, свідків, експерта, огляду речових доказів, оголошення документів, відтворення звукозапису і відеозапису тощо. Ця засада кримінального судочинства має значення для повного з`ясування обставин кримінального провадження та його об`єктивного вирішення. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у ч. 1 ст. 94 КПК, і сформувати повне й об`єктивне уявлення щодо обставин конкретного кримінального провадження та постановити відповідне процесуальне рішення.
У рішенні «Якуба проти України» від 12 лютого 2019 року (п. 44) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на розкриття відповідних доказів не є абсолютним правом. У будь-якому кримінальному провадженні можуть виникати конкуруючі інтереси, наприклад, національна безпека або необхідність захищати свідків, що піддаються ризику репресій, або зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів, які повинні бути урівноважені з правами обвинувачених. У деяких випадках може бути необхідним отримання певних доказів від сторони захисту, щоб зберегти основні права іншої особи або захистити важливий суспільний інтерес. Проте лише такі заходи, які обмежують право на захист і є суворо необхідними, є також припустимими згідно з п. 1 ст. 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Крім того, для того, щоб гарантувати обвинуваченому справедливий судовий розгляд, будь-які труднощі, які викликають обмеження прав захисту, повинні бути належним чином компенсовані процедурами, яких дотримуються судові органи.
Суд не визнає допустимими доказами надані стороною обвинувачення протоколи допиту свідків на досудовому слідстві: ОСОБА_10 від 30.01.2018, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.3 а.п.16. 125-126), ОСОБА_14 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.3 а.п.127), так як вказані особи не були допитані судом безпосередньо в судовому засіданні із наданням можливості стороні захисту з`ясувати достовірність показань, відповідно до приписів ст. 96 КПК України
Відмова сторони обвинувачення від допиту свідків обвинувачення не потягла за собою погіршення становища обвинуваченого, так як відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви у доведенні винуватості особи мають тлумачитись на користь обвинуваченого, а лише призвела до зміни обсягу доказів, які досліджувались у судовому засіданні, що передбачено ч.2 ст. 349 КПК України.
Крім того, відповідно до усталеної судової практики, суд не може вживати активних дій для забезпечення явки свідків обвинувачення, оскільки це суперечитеме засаді об`єктивності і неупередженості суду, відображеної, зокрема, у ч. 6 ст. 22 КПК України (постанова ВС від 29.07.2020 № 740/526/19)
За загальним визначенням розбій, як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій відноситься до формального (усіченого) складу злочину, вважається завершеним з моменту вчинення самого нападу. У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт - право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, - життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Наявність додаткового безпосереднього об`єкту дає підстави для розмежування складів злочину, як у цьому випадку - розбою та грабежу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність спрямованість таких дій на подолання опору по відношенню до особи, яка зазнала нападу, є відмінною ознакою від грабежу.
Як випливає зі змісту ч. 3 ст. 187 КК України, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного складу злочину є заподіяння особі, яка зазнала нападу, насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, або погроза застосування такого насильства.
Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжкого тілесного ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості, здавлення шиї тощо.
Так, враховуючи наведене вище, показання потерпілого ОСОБА_9 , дані ним у судовому засіданні, відомості, що містяться у протоколі слідчого експеримента за участю потерпілого ОСОБА_9 від 22.03.2018, а саме, що одразу після того, які він відкрив вхідні двері своєї квартири, отримав удар по голові, від чого впав на підлогу. Коли лежав на підлозі, отримав удар по потилиці, від чого втратив свідомість. Коли він лежав, на його голові стояла нога ОСОБА_7 та ОСОБА_7 наказував йому мовчати, після чого ОСОБА_7 наніс три удари по голові, від яких він знову втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то виявив відсутність майна (т. 3 а.п. 107-111)
Враховуючи висновок судово-медичного експерта № 8-ПР/18 від 06.02.2018 на тілі ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у виді численних саден на шиї по правій бічній поверхні розміром від 2,5х0,1 см до 3,5х0,1 см, по лівій бічній поверхні розміром від 2,0 до 0,1 см, 4,5х0,1 см, які утворилися внаслідок дії тупого твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею (про що свідчить їх характер), який діяв під гострим кутом при одномоментному ударі, сковзанні, тисненні та здавленні, тобто, які виникли в результаті зазначених в постанові про призначення експертизи обставин (т. 3 а.п. 90-91)
Тим самим, достименно встановлено факт втрати свідомості потерпілим ОСОБА_9 від агресивних протиправних дій обвинуваченого. Наслідком цих протиправних дій стало вилучення майна потерпілого поза його волею обвинуваченим ОСОБА_7 .
Цей факт підтверджується протоколом огляду місця подій від 31.01.2018 за участю власника приміщення ОСОБА_7 (т. 3 а.п. 92-94), протоколом огляду місця події від 01.02.2018 пральної машини, яка належить потерпілому ОСОБА_9 (т. 3 а.п. 96-98), протоколом огляду предметів від 02.02.2018 (т. 3 а.п. 104)
На висновки суду щодо реальності сприйняття потерпілим ОСОБА_9 нападу із боку обвинуваченого вказують також конкретні обставини вчинення цього діяння, а саме, вчинення нападу раптово, на обмеженій території в темний час доби, перебування потерпілого в стані алкогогльного сп`яніння, та хоча і фактичного перебування в квартирі ОСОБА_10 , але під час нападу ОСОБА_10 спав.
Згідно зі ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
При цьому, відповідно до ч.4 ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Так, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Щодо доводів сторони захисту про не встановлення судом достатніх доказів для доведення його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, колегія суддів виходить з того, що відповідно до ст. 80 КПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування за ст. 91 цього Кодексу. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Судом вжито заходів для забезпечення рівних можливостей учасників судового розгляду для відстоювання своїх позицій, а тому порушення права на захист в аспекті підпункту d пункту 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), про яке йдеться в тому числі у рішенні Європейського суду з прав людини «Жогло проти України» від 24 квітня 2008 року, не вбачається.
Зокрема, у вказаному рішенні вказується, що стосовно показань свідків, яких не можливо допитати у присутності підсудного чи його адвоката, пункт 1 ст. 6 Конвенції в поєднанні з пунктом 3 вимагає від держав-учасниць дій з надання підсудному реальної можливості допитати або вимагати допиту свідків обвинувачення. Однак за умов, коли державні органи не можна звинуватити у відсутності сумлінності в забезпеченні підсудному можливості допиту свідків, недопит свідків необов`язково має привести до припинення провадження. Головне, щоб засудження обвинуваченого не базувалось виключно на показаннях таких свідків. Обвинувачення не повинно ґрунтуватись виключно чи вирішальною мірою на тих показаннях, які сторона захисту не могла оскаржити (п. 38, 40).
Згідно з ч. 4 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Разом із тим протоколи слідчих експериментів відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК належать до документів.
Так, під час слідчого експерименту слідчий, прокурор не допитує особу, а лише перевіряє або уточнює певні відомості, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому зафіксовані в документі (протоколі) результати слідчого експерименту не є тотожними наданим слідчому, прокурору показанням, про які йдеться у частинах 1 та 4 ст. 95 КПК.
Щодо проникнення до житла з метою заволодіння майном із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, суд виходить із визнання обставин щодо місця, часу, способу, мотиву скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, не оспорювання обвинуваченим цих обставин та вважає їх встановленими.
Отже, в квартирі за місцем проживання потерпілого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , 29.01.2018, близько 18 год 30 хв, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Ergo pulse F 240». Вказані обставини він визнав, не осопорував, стверджував, що в обвинувальному акті вони викладені правильно.
Відповідно до усталеної судової практики, викладеної у п. 22 постанови Пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009 " Про судову практику у справах про злочини проти власності",
Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.
Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.
Якщо дії, розпочаті як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, переросли в грабіж чи розбій, вчинене слід кваліфікувати відповідно за частиною третьою статті 186 КК ( 2341-14 ) або частиною третьою статті 187 КК ( 2341-14 ).
Версія обвинуваченого ОСОБА_7 про мету візиту до квартири потерпілого, а саме, змусити потерпілого вибачитись перед ОСОБА_12 у спосіб застосування насильства та вилучення всупереч волі потерпілого його майна не підтверджена жодним доказом, окрім слів самого обвинуваченого.
Натомість, поведінка обвинуваченого як до, так і після скоєння кримінального правопорушення, його цілеспрямовані, вольові, послідовні дії свідчать про дійсні наміри.
Зокрема, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи здоровою, молодою людиною працездатного віку ніде не працював, мав непогашені судимості за скоєння аналогічних злочинів, сам підтвердив, що метою заволодіння майном ОСОБА_10 у тій же кватирі, у той же час, що відбувались події із потерпілим ОСОБА_9 , була скаєна ним крадіжка особистого майна, що підтверджує його дійсні наміри проникнення до квартири потерпілого, так як потерпілий його не запрошував.
В подальшоу, після заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_7 разом зі співмешканкою ОСОБА_12 збули частину протиправного вилученого майна, виручені гроші були їх джерелом засобів існування.
ОСОБА_12 не звернулась із заявою до правоохоронних органів з приводу спричинення їй 29.01.2018 року ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, як не повідомила про це і під час вилучення у неї викраденого ОСОБА_7 того дня із квартири потерпілого ОСОБА_9 майна (т.3 а.п.130-131)
Агресивність, несподіваність, інтинсивність дій обвинуваченого ОСОБА_7 , наслідки цих діх дій, посткримінальна поведінка свідчать про дійсність намірів обвинуваченого.
Таким чином, суд перевіривши версії обвинувачення і захисту, поза розумним сумнівом, дійшов висновку, що версія сторони захисту щодо не вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину за ч. 3 ст. 187 КК України перевірялась, не знайшла підтвердження та спростовується сукупністю досліджених доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 64-68 КК України, враховуючи: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та нетяжким злочином, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання; особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі злочини проти власності та додаткового об`єкту життя та здоров`я людини, судимість за які не погашена та не знята в установленому законом порядку.
Інкриміновані йому кримінальні правопорушення вчинив в період іспитового строку, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2017, за яким його звільнено від відбування покарання за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності та додатковий об`єкт життя чи здоров`я особи. Не працює, офіційних джерел доходу не має, міцні соціальні зв`язки у виді шлюбу відсутні, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, за зареєстрованим місцем проживання характеристика відсутня, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, що передбачає покарання за вказані злочини.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив сукупність злочинів, покарання необхідно призначити за правилами ст. 70 КК України.
Крім того, ОСОБА_7 засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2017, який 15.08.2017 набрав законної сили, вчинив дані кримінальні правопорушення в період іспитового строку за вказаним вироком, то остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.2017, який набрав законної сили 15.08.2017, кінець строку призначеного покарання 01.02.2022 року запобіжний захід у даному кримінальному провадженні до набрання вироком законної сили не обирати, так як обвинувачений позбавлений волі, та відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років шість місяців із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_7 за сукупністю злочинів, покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років шість місяців із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частину невідбутого покарння, призначеного за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 13.07.201 року, остаточно визничивши покарння ОСОБА_7 у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Строк відбуття осоновного покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання, з 01.02.2018 року.
Додаткове покарння у виді конфіскації майна виконувати самостійно.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирати.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в сособі Харківського НДІСЕ ім. Засл.проф. М.С.Бокаріуса судові витрати у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 00 коп. за прведення експертизи № 3410 від 26.03.2018 та судові витрати у розмірі 3718 (три тисячи сімсот вісімнадцять) грн 00 коп за провеедння експетизи № 2422/2560-2571 від 19.02.2018.
Речові докази у кримінальному провадженні № 0000074: монітор марки Aсer, системний блок з комплектуючими, мобільний телефон марки Bravis Trend, колонки Gemix tf-5 2x5 W, клавіатура USB GoldenField, мобільний телефон марки Bravis Light, мобільний телефон марки Samsung J3, пральну машину Indesit, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 - вважати йому повернутими.
Речові докази у кримінальному провадженні № 0000084: мобільний телефон торгової марки Ergo модель F240, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_10 - вважати йому повернтум.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий :

Судді: