Ухвала

Іменем України
15 березня 2021 року

м. Київ
Справа № 705/4332/20

Провадження № 51 1284 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 03 листопада 2020 року звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення та просив перерахувати термін його попереднього ув`язнення з 24.10.2018 року по 06.12.2018 року відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09 грудня 2020 року, залишеною без зміни ухвалою Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду від 16 лютого 2021 року в касаційному порядку.
Проте, вказане судове рішення не може бути перевірене в касаційному порядку як таке, що не перешкоджає подальшому провадженню. Норми права, передбачені частиною 2 статті 424 та частиною 5 статті 539 КПК України (в редакції до набрання чинності Законом України № 1491-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення доступу до правосуддя осіб, які утримуються в установах попереднього ув`язнення та виконання покарань»), не забезпечують права на оскарження в касаційному порядку судових рішень, ухвалених за результатами розгляду клопотань щодо застосування на стадії виконання вироку Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання». Такий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 09 лютого 2017 року.
Крім того, порушене засудженим у касаційній скарзі питання, стосується оскарження судових рішень, постановлених в порядку ст. 539 ч. 6 КПК України.
Щодо вказаного питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновок в постанові від 18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к, провадження за касаційною скаргою № 51-115 кмо 17), зазначивши, що за змістом ст. 129 ч. 3 п. 8 Конституції України, ст. 424 ч. 2, ст. 539 ч. 6 КПК України ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають.
Оскаржувана засудженим ухвала апеляційного суду від 16 лютого 2021 року винесена в порядку ст. 539 ч. 6 КПК України як ухвала суду апеляційної інстанції, постановлена за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, а тому з врахуванням вищезазначених висновків не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, у зв`язку із чим у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити на підставі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Відповідно до вимог ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3