ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/69/21 Доповідач ОСОБА_1
(1-кс/638/4159/18)
Категорія: в порядку КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

власників майна - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

третьої особи - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018 про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , шляхом заборони її розпорядження та відчуження по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, тобто придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене групою осіб, шляхом позбавлення права на її відчуження.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 11.10.2018 про арешт майна; скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 про арешт на квартиру АДРЕСА_1 , який було здійснено в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018 за ознаками кримінально правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.
Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження мотивовані тим, що апелянт не був запрошений слідчим суддею до участі в розгляді клопотання слідчого про арешт майна та не отримував копії ухвали слідчого судді від 11.10.2018. Про факт наявності арешту на заставлену квартиру ОСОБА_11 стало відомо лише після отримання відповіді зі слідчого відділу Шевченківського ВП ГУНП в Харківські області 03.11.2020, що свідчить про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження.
Колегія суддів доводи клопотання ОСОБА_11 щодо поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 вважає поважними та вважає за необхідне поновити ОСОБА_11 строк на її оскарження.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що арешт квартири було здійснено в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, яке у даний час закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, про що свідчить відповідь заступника начальника СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_15 за № 230/п9-60/03-20а/з від 28.10.2020.
Квартира АДРЕСА_1 перебуває у сумісній частковій власності ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яка зареєстрована за вказаною адресою.
28.01.2015 між ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_16 укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_16 передав у власність ОСОБА_13 та ОСОБА_14 100 000 грн, еквівалент 5 000 доларів США зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 28.02.2015.
28.01.2015 між ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , ОСОБА_13 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 , з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 28.01.2015, укладеного між ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на суму 100 000 грн із кінцевим строком повернення грошових коштів до 28.02.2015, які до теперішнього часу останньою не повернуто.
Крім цього, 01.02.2015 між ОСОБА_16 та ОСОБА_14 та ОСОБА_13 було укладено договір позики на суму 100 000 грн, на строк до 01.02.2016, які до теперішнього часу не повернуті.
30.01.2018 між ОСОБА_11 та ОСОБА_16 було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за вищезазначеним договором позики від 28.01.2015, який було посвідчено.
01.02.2018 між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 укладено договір відступлення права за договором іпотеки від 28.01.2015, який було посвідчено ПН ХМНО ОСОБА_17 , номер в реєстрі 89.
Наявність арешту на іпотечне майно перешкоджає ОСОБА_11 реалізувати свої законні права іпотекодержателя, які передбачені статтями 35-38 Закону України «Про іпотеку».
ОСОБА_11 зазначав, що він не є підозрюваним, обвинуваченим або цивільним відповідачем у кримінальному провадженні, у цьому кримінальному провадженні підозру нікому не повідомлено. Приймаючи до уваги, що він на законних підставах є іпотекодержателем квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 01.02.2018, посвідченого ПН ХМНО ОСОБА_17 , за реєстровим номером 89, і таким арештом нерухомого майна порушуються його права, як іпотекодержателя. Також останній вважав, що оскільки кримінальне провадження, в рамках якого накладено арешт, закрито, тому в подальшому застосуванні цього заходу (арешту нерухомого майна) відпала потреба.
Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_11 , який підтримав доводи апеляційної скарги, власників майна ОСОБА_18 та ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.
Підставою порушення кримінального провадження стало те, що на час розгляду звернення ОСОБА_13 від 26.09.2018 встановлені факти шахрайства.
Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя, посилаючись на те, що незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, яке є безпосереднім об`єктом вчиненого кримінального правопорушення, може перешкодити встановленню істини по справі, прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 на час розгляду клопотання слідчого, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що на час розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна існували, відповідно до вищезазначених вимог КПК України, підстави для накладення арешту на вищезазначену квартиру, оскільки зазначене майно є безпосереднім об`єктом вчиненого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання щодо порушення права ОСОБА_11 , як іпотекодержателя, колегія суддів виходить з наступного.
Судовим розглядом встановлено, що 28.01.2015 між ОСОБА_13 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_16 передав у власність ОСОБА_13 та ОСОБА_19 100 000 грн, еквівалент 5 000 доларів США зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 28.02.2015.
28.01.2015 між ОСОБА_16 та ОСОБА_19 , ОСОБА_13 було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 , з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 28.01.2015, укладеного між ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , ОСОБА_19 на суму 100 000 грн із кінцевим строком повернення грошових коштів до 28.02.2015, які до теперішнього часу останньою не повернуто.
Крім цього, 01.02.2015 між ОСОБА_16 та ОСОБА_19 та ОСОБА_13 було укладено договір позики на суму 100 000 грн, на строк до 01.02.2016, які до теперішнього часу не повернуті.
30.01.2018 між ОСОБА_11 та ОСОБА_16 було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) за вищезазначеним договором позики від 28.01.2015, який було посвідчено.
01.02.2018 між ОСОБА_16 та ОСОБА_11 укладено договір відступлення права за договором іпотеки від 28.01.2015, який було посвідчено ПН ХМНО ОСОБА_17 , номер в реєстрі 89.
Пунктом «а» частини 12 договору іпотеки від 28.01.2015, укладеного між ОСОБА_16 та ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , визначено набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержателем. Зокрема, іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду про набуття права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за власним одноосібним письмовим рішенням іпотекодержателя набути предмет іпотеки у власність. Іпотекодавець підписанням договору засвідчує, що наявність будь-яких інших документів, крім договору для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки не вимагається. Договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.
Відповідно до договору відступлення права вимоги (цесії) від 30.01.2018, укладеного між цедентом ОСОБА_16 та цесіонарієм ОСОБА_11 , первісний кредитор передав в момент підписання договору новому кредитору документи, що засвідчують право вимоги за договором позики від 28.01.2015 на суму 100 000 грн зі строком повного погашення боргу готівкою не пізніше 28.02.2015, укладеним між первісним кредитором і ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , в обсягах і на умовах, установлених договором між первісним кредитором і боржником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Відповідно до договору відступлення права за договором іпотеки від 01.02.2018, укладеного між ОСОБА_16 (первісний іпотекодержатель) та ОСОБА_11 , від імені якого діє ОСОБА_20 (новий іпотекодержатель), первісний іпотекодержатель здійснив відступлення прав іпотекодержателя за договором іпотеки, посвідченого 28.01.2015 ОСОБА_21 , ПН ХМНО, реєстр № 17.
Крім цього встановлено, що постановою старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківські області ОСОБА_12 від 19.03.2020 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно відповіді першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_22 за № 04-22-6606-18 від 13.11.2020 на ім`я ОСОБА_11 , у зв`язку з тим, що останній не є учасником кримінального провадження, яке перебувало у провадженні СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області за частиною 3 статті 190 КК України та за результатами досудового розслідування 19.03.2020 слідчим винено постанову про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, останньому роз`яснено право звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства.
04.11.2020 ОСОБА_11 звернувся з клопотанням до слідчого судді про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 на квартиру АДРЕСА_1 , який було здійснено в рамках кримінального провадження № 0000275 від 27.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.11.2020 клопотання ОСОБА_11 про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018, залишено без задоволення.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Колегія суддів, на підставі встановлених під час апеляційного розгляду обставин, приходить до висновку, що на даний час арештом майна, який був накладений в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018, яке постановою від 19.03.2020 закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, порушуються права іпотекодержателя ОСОБА_11 , та враховує, що потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження станом на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_11 відпала, то суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_11 підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 скасуванню з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_11 про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді задовольнити.

Поновити ОСОБА_11 строк на оскарження ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018.

Апеляційну скаргу ОСОБА_11 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2018 скасувати.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2018 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000275 від 27.09.2018, на квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .
Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий

Судді: