Справа № 686/7039/21
Провадження № 1-кс/686/3216/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000119,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2021 року слідчий СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешт на:

- автомобіль «Аudi 100» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль «КАМАЗ 53212» р.н. НОМЕР_2 .

В обґрунтування даного клопотання слідчою зазначено, що 18 березня 2021 близько 16.40 год на 197 км + 450 м автодороги М-12 сполученням «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», між селами Поляни та Копачівка Хмельницького району Хмельницької області відбулося зіткнення між військовим вантажним автомобілем «КАМАЗ 53212» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія (військовослужбовця) ОСОБА_5 який рухався в напрямку від м. Хмельницький до м. Тернопіль та легковим автомобілем «Аudi 100» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку та здійснив виїзд на смугу руху вищевказаного автомобіля «КАМАЗ 53212». Від зіткнення відбулося загорання транспортних засобів «КАМАЗ 53212» та «Аudi 100», в результаті чого їх повністю пошкоджено вогнем.

В наслідок ДТП водій автомобіля «Аudi 100» ОСОБА_6 та пасажир автомобіля «Аudi 100» ОСОБА_7 , отримали тілесні ушкодження, від яких загинули на місці пригоди.

Під час огляду місця події, проведено огляд автомобіля «Аudi 100» р.н. НОМЕР_1 та автомобіля «КАМАЗ 53212» р.н. НОМЕР_2 в результаті якого на їх кузовах виявлено механічні пошкодження утворенні внаслідок вчинення даної ДТП.

Після закінчення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби «Аudi 100» р.н. НОМЕР_1 та «КАМАЗ 53212» р.н. НОМЕР_2 поміщено на територію військової частини НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

18.03.2021 транспортні засоби «Аudi 100» р.н. НОМЕР_1 та «КАМАЗ 53212» р.н. НОМЕР_2 визнано речовими доказами у даному кримінальному проваджені.

Автомобіль «Аudi 100», р.н. НОМЕР_1 , згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 28.08.2018, виданим ТСЦ 6843, належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, жителю АДРЕСА_2 .

Військовий вантажний автомобіль марки «КАМАЗ 53212», р.н. НОМЕР_2 , 1989 р.в., відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , від 09.10.2020 належить Військово-медичному клінічному центру Західного Регіону, юридична адреса, м. Львів, вул. Личаківська, 26, Львівської області.

Враховуючи те, що автомобілі «Аudi 100» р.н. НОМЕР_1 та «КАМАЗ 53212» р.н. НОМЕР_2 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та мають доказове значення у кримінальному провадженні, таким чином відігравють важливу роль для об`єктивного встановлення всіх обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, з метою збереження їх станів та забезпечення проведення із ними необхідних судових експертиз, відшкодування моральної та матеріальної шкоди потерпілим, завданої вищеописаним кримінальним правопорушенням, виникла необхідність в накладенні на дані транспортні засоби арешту

Слідчий в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить його задовольнити.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

У межах кримінального провадження необхідно провести ряд досліджень, слідчих дій, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі чи відчуження, а також з метою проведення в подальшому експертиз та встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення кримінального правопорушення та викриття інших злочинів, а тому наявна необхідність у накладенні арешту на вилучені речі.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль «Аudi 100» р.н. НОМЕР_1 та автомобіль «КАМАЗ 53212» р.н. НОМЕР_2 , які були вилучені під час огляду місця події 18.03.2021 року та поміщені на територію військової частини НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1