Справа № 133/1220/21
Провадження №11-сс/801/355/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.01.2021 року за №0000018, якою клопотання слідчого задоволено, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Слідчий Відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, обіг яких обмежено, включених до списку ІІ таблиці ІІ «Переліку психотропних речовин обіг яких обмежено» на території України без передбаченого законом дозволу забороняється, діючи умисно з метою особистого збагачення, у невстановленому слідством місці у невстановлені періоди часу періодично закуповував таблетки «Метадону» з метою подальшого їх збуту. Придбані наркотичні речовини ОСОБА_9 зберігав у власному помешканні, що за вище вказаною адресою.
17.04.2021 близько 15 години 10 хвилин, під час проведення оперативної закупівлі, ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем по мобільному телефону, за місцем свого проживання, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_10 дві пігулки у фрагменті блістеру, які попередньо заготовив, за гроші в сумі 270 гривень Національного Банку України
Відповідно до висновку експерта, в наданих на експертизу 2 (двох) таблетках білого кольору міститься наркотичний засіб метадон. Метадон відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. В таблетці, масою 0,4953 г, маса метадону становить 0,0234 г. В таблетці, масою 0,4897 г маса метадону становить 0,0234 г.
Також 22.04.2021 близько 15 години 30 хвилин, під час проведення оперативної закупівлі, ОСОБА_9 повторно, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем по мобільному телефону, за місцем свого проживання, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_10 дві пігулки «Метадону» у фрагменті блістеру, які попередньо заготовив, за гроші в сумі 270 гривень Національного Банку України.
В обґрунтування застосування запобіжного заходу слідчий посилається на необхідність запобігання підозрюваним спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор підтримала клопотання.
У судовому засіданні ОСОБА_9 проти застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що він приймав таблетки в терапевтичних цілях.
Захисник підтримала думку свого підзахисного та вважає, що підозра є необґрунтованою, наявність ризиків не підтверджені, оскільки відсутні докази, що підозрюваний буде впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та вчиняти інші злочини. Підозрюваний позитивно характеризується, має зареєстроване місце проживання та проживає разом з дружиною та дитиною, в нього на утриманні знаходиться хвора мати, дитина, а той факт, що він не працює, не може вказувати на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Вказала, що з 2005 року ОСОБА_9 не притягався ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальність, вважається не судимим відповідно до ст.89 КК України. Крім того зауважила, що стороною обвинувачення не надано доказів можливості утримання підозрюваного під вартою за станом здоров?я, підозрюваний протягом 5 років лікується від наркотичної залежності та вилучені два листа призначень методону призначені для лікування, а тому, перебуваючи під вартою, буде позбавлений лікування, просила під час обрання запобіжного заходу застосувати до підозрюваного цілодобовий домашній арешт.
Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2021 рокуклопотання слідчого задоволено.
Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20.06.2021 включно.
Визначено заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_9 звільняється з-під варти під заставу.
Роз`яснено, що застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26286152; банк отримувача ДКСУ, м. Київ, ГУДКСУ у Вінницькій області; код банку отримувача (МФО) 820172 ; рахунок отримувача UA0000401, призначення платежу: запобіжний захід- застава.
У разі внесення застави визначено покласти на ОСОБА_9 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язки:
- прибувати до прокурора та слідчого у кримінальному провадженні, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснено підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали суду визначено до 20.06.2021 включно.
Виконання ухвали покладено на працівників Відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 скасувати. Клопотання слідчого задовольнити частково. Застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах досудового розслідування.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прокурором під час судового розгляду не було надано жодного доказу та не доведено обставини щодо застосування до ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Слідчий суддя дійшов неправильного висновку про наявність сукупності ризиків, які б свідчили про намагання підозрюваного ухилятися від слідства, незаконно впливати на свідків, перешкоджати провадженню іншим чином, вчиняти нові злочини. Також слідчим суддею не було враховано те, що ОСОБА_9 в силу ст.89 КК України є раніше не судимим, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину, сім`ю, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків. Крім того, перебуває на обліку в кабінеті «Довіра» і потребує лікування. Слідчий суддя не пересвідчився в недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, не врахував обставин згідно ст.178 КПК України для прийняття рішення щодо виду запобіжного заходу.
Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.
Захисник в своїй апеляційній скарзі не просила суд забезпечити особисту участь підозрюваного у розгляді апеляційної скарги поданої в його інтересах. Також апеляційним судом підозрюваний ОСОБА_9 повідомлявся через ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» про розгляд апеляційної скарги його захисника, однак не виявив бажання брати особисту участь у її розгляді, захисник та прокурор за таких підстав не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутність підозрюваного, а тому судовий розгляд відбувся у відсутність ОСОБА_9 , оскільки відповідно до ч.4 ст.405 КПК України зазначене не перешкоджає проведенню даного розгляду.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, слідчої, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, слідчий суддя встановив та виходив з того, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», відповідно до яких діяльність з обігу наркотичних засобів, обіг яких обмежено, включених до списку ІІ таблиці ІІ «Переліку психотропних речовин обіг яких обмежено» на території України без передбаченого законом дозволу забороняється, діючи умисно з метою особистого збагачення, у невстановленому слідством місці у невстановлені періоди часу періодично закуповував таблетки «Метадону» з метою подальшого їх збуту.
Придбані наркотичні речовини ОСОБА_9 зберігав у власному помешканні.
17.04.2021 близько 15 години 10 хвилин, під час проведення оперативної закупівлі, ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем по мобільному телефону, за місцем свого проживання, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_10 дві пігулки у фрагменті блістеру, які попередньо заготовив, за гроші в сумі 270 гривень Національного Банку України.
Відповідно до висновку експерта, в наданих на експертизу 2 (двох) таблетках білого кольору міститься наркотичний засіб метадон. Метадон відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. В таблетці масою 0,4953 г, маса метадону становить 0,0234 г. В таблетці масою 0,4897 г маса метадону становить 0,0234 г.
Також 22.04.2021 близько 15 години 30 хвилин, під час проведення оперативної закупівлі, ОСОБА_9 повторно, маючи прямий умисел на вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, переслідуючи мету особистого збагачення, за попередньою домовленістю з покупцем по мобільному телефону, за місцем свого проживання, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 незаконно збув ОСОБА_10 дві пігулки «Метадону» у фрагменті блістеру, які попередньо заготовив, за гроші в сумі 270 гривень Національного Банку України.
22.04.2021 о 17 год. 14 хв. за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень СВ відділенням поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України.
23.04.2021 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 307 КК України.
Слідчий суддя вважав, що фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, зокрема: протоколом допиту свідка, протоколом огляду транспортного засобу, протоколом огляду покупця, протоколом огляду та помітки грошових купюр, протоколом огляду, висновком експерта.
Також слідчий суддя виходив з того, що один із злочинів, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , є тяжким, і відповідальність за його вчинення передбачена у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
А тому, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, практику Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання за злочин, у вчиненні якого оголошено підозру, сукупність установлених даних, зокрема вагомість доказів про вчинення підозрюваним інкримінованих йому злочинів, та дані про його особу, слідчий суддя прийшов до висновку, що є підстави вважати про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та може перешкоджати кримінальному провадженню. Лікування від наркотичної залежності, останній може здійснювати і в умовах СІЗО. Обставин, що унеможливлюють тримання під вартою підозрюваного за станом здоров?я, стороною захисту не наведено і відповідних доказів не надано. Обставини, встановлені під час вирішення питання щодо обрання міри запобіжного заходу, вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які відповідно ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, хоча ОСОБА_9 в силу ст.89 КК України є особою раніше не судимою, проте уже засуджувався за вчинення злочинів, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи вимоги ст.29 Конституції України, ст.5 Конвенції та практику Європейського суду з прав людини, в повній мірі дослідив і дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного, а також інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Апеляційний суд погоджується, що встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини свідчать про схильність ОСОБА_9 до вчинення злочинів.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Таким чином, беручи до уваги характер та обсяг висунутого звинувачення, вчинення умисних тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 у разі визнання його винуватим, поведінку підозрюваного у взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано слідчим та не спростовані стороною захисту, а також даними про особу підозрюваного,який хоча в силу 89 КК України є особою раніше не судимою, проте притягувався до відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, за які його суд на підставі ст.75 КК України звільняв від відбування покарання з випробуванням, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, а тому висновок слідчого судді суду першої інстанції про необхідність застосування щодо підозрюваного саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є правильним та обґрунтованим, оскільки встановлені ним обставини дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції не може погодитися із доводами захисника підозрюваного, що стороною обвинувачення не доведено необхідність для обрання найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання зазначеним слідчим у клопотанні ризикам, оскільки вважає, що прокурором не доведенонаявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують застосування щодо ОСОБА_9 виняткового запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).
Таким чином на думку колегії суддів доводи захисника щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.
При цьому наявність в останнього постійного місця проживання на території Вінницької області, сім`ї, на утриманні малолітнього сина 2020 р.н., позитивної характеристики за місцем проживання, наявність хронічного тяжкого інфекційного захворювання, в наслідок якого ОСОБА_9 перебуває на обліку в кабінеті «Довіра» Козятинської ЦРЛ та потребує постійного нагляду та лікування про що зазначає захисник підозрюваного у своїй апеляційній скарзі, що також частково знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що згідно Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.
Окрім цього відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 10 лютого 2012 року № 239/5/104, керівництво СІЗО (ІТТ) забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.
Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею щодо висловленої в судовому засіданні позиції захисника та підозрюваного, наведені достатні мотиви для відмови в обранні останньому більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би запобігти встановленим в ході розгляду справи та доведеним в судовому засіданні прокурором ризикам. Зокрема, це тяжкість обвинувачення, обставини провадження та даних про особу підозрюваного. Також згода як сторони захисту на залишення ОСОБА_9 певної форми арешту, все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні.
Крім того ні в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_9 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлені ризики.
У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Встановлено, що при визначенні розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_9 слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався. За таких обставин колегія суддів враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні Великої палати Європейського суду від 08.01.2008 у справі «Мангурас проти Іспанії» дійшла до переконання, що застава у визначеному слідчим суддею суду першої інстанції розмірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонногосуду Вінницької області від 24 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_9 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4