УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 , участь якого забезпечена шляхом відеоконференції з Дзержинським районним судом міста Харкова,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0001219 від 08.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0001219 від 08.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що постановою слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.05.2021 кримінальне провадження № 0001219, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. При цьому, заявник зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною, прийнятою без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин скоєного кримінального правопорушення. Так, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не допитано потерпілого ОСОБА_3 , не проведено одночасного допиту між ОСОБА_3 і слідчим ТУ ДБР в м. Полтаві ОСОБА_5 , а також не розглянуто клопотання потерпілого від 05.04.2021 про надання доручення оперативним працівникам ГУ НП в Харьківській області про допит ОСОБА_3 , оскільки він є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, має онкологічне захворювання, а відтак позбавлений можливості прибути до міста Києва для проведення його допиту.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу з підстав зазначених у ній та просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий Державного бюро розслідувань, будучи неодноразово належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги в судове засідання не з`явився, однак направив клопотання про повернення скарги ОСОБА_3 , оскільки, на його думку, скарга не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Слідчий суддя, заслухавши доводи ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про наступне.

Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Щодо підсудності даної скарги слідчий суддя відзначає, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244 КПК України), а тому з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Отже, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Відповідної правової позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду міста Києва дотримується і Київський апеляційний суд (провадження №№ 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.05.2021 про закриття кримінального провадження

№ 0001219 від 08.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, Шевченківському районному суду міста Києва.

Як вбачається з долучених до скарги матеріалів, Державним бюро розслідувань здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0001219 від 08.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, однак з оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий при винесені постанови не встановив фактичних обставин та не вжив всіх заходів для їх встановлення, тим самим не дотримався вимог ч. 2 ст. 9 КПК України, оскільки передчасно зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова повинна містити, зокрема, зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки слідчим суддею не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відтак, постанова про закриття кримінального провадження повинна відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Водночас, зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Так, слідчим ОСОБА_4 з моменту винесення ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26.01.2021 про скасування постанови від 29.10.2020 про закриття даного кримінального провадження не враховано підстави для скасування вказаної постанови та не усунуто такі недоліки, викладені в ухвалі суду, зокрема, не здійснено допиту потерпілого ОСОБА_3 .

Посилання слідчого у своїй постанові, що ним вживалися заходи для виклику ОСОБА_3 для допиту, однак останній на такі допити не з`являється, слідчий суддя не вважає обґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 є особою похилого віку, інвалідом 2 групи, має онкологічне захворювання, а тому звернувся до слідчого з клопотанням про надання доручення оперативним працівникам ГУ НП в Харківській області про проведення його допиту, водночас вказане клопотання слідчим не розглянуто.

Крім того, постанова про закриття кримінального провадження № 0001219 не містить даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів потерпілого, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення та вжиття будь-яких заходів, спрямованих на повне та всебічне встановлення обставин кримінального провадження.

За таких обставин, слід дійти висновку, що слідчий без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Викладене свідчить про те, що обставини, які вказані у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належного їх розслідування слідчим.

В п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто потребує під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Також Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України» в п. 55 зазначив, що мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельнішим, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення від 19.07.2012 у справі «Алексахін проти України», п. 55).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, не провівши увесь необхідний обсяг слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, не з`ясувавши в повному обсязі усі фактичні обставини, передчасно закрив кримінальне провадження № 0001219 від 08.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Водночас, слідчим суддею вживались заходи щодо витребування з Державного бюро розслідувань матеріалів кримінального провадження № 0001219 шляхом направлення відповідних листів до Державного бюро розслідувань.

Однак, на день розгляду скарги вказані матеріали до суду надано не було, а слідчий у судове засідання не з`явився, жодних доказів, які б спростовували доводи скарги та підтверджували обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження, до суду не надав, у зв`язку з чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що доводи, зазначені в скарзі, є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження повинно бути закрите після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, проте слідчим суддею з урахуванням вищевикладеного встановлено, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки щодо обставин, що обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без перевірки всіх обставин.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001219 від 08.07.2020 слідчим була допущена неповнота проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, не всі обставини події були з`ясовані в повному обсязі, що свідчить про порушення вимог процесуального закону при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження та його передчасність, у зв`язку з чим постанова слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0001219 від 08.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 9, 25, 91, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.05.2021 про закриття кримінального провадження

№ 0001219 від 08.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 28.05.2021 про закриття кримінального провадження № 0001219, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1