ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/982/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданої в порядку ст. 303 КПК України на незаконні дії слідчого у кримінальному провадженні №0000392 від 03.04.2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , поданої в порядку ст. 303 КПК України на незаконні дії слідчого у кримінальному провадженні №0000392 від 03.04.2020 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2021 року. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на неправильне застосування судом приписів норм ст. 303 КПК України та незаконну бездіяльність слідчого. Зазначила, що її 27.04.2021 було викликано до слідчого як свідка, але допитано як свідка не було, що вважає фактом порушення процесуального законодавства і її особистих прав надати свідчення та бути допитаною в якості свідка, оскільки вона втратила певний час на поїздку до слідчого, була відірвана від своїх особистих справ і зазнала матеріальні збитки, у зв`язку з чим має право на відшкодування збитків. Вважає, що така бездіяльність слідчого підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, як бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк, так як подія повинна бути відбутись 27.04.2021, але не відбулась у встановлений час, саме з вини слідчого.

Сторони в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 135, 136 КПК України, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки, регламентовані ч.2 ст.422 КПК України колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю сторін, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 07 травня 2021 року ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді зі скаргою на незаконні дії слідчого у кримінальному провадженні №0000392 від 03.04.2020 року, в якій просила: «визнати незаконним нездійснення процесуальних дій, допита як свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині слідчим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , визнати незаконними дії слідчих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які введенням в оману з метою приховування і не повернення коштів 50000 доларів США вручити підозру; встановити факт незаконності внесення до ЄРДР інформації про нібито вручення підозри 27.04.2021 і зобов`язати слідчого внести до ЄРДР інформацію якою вважати що не відбулось вручення підозри». В обґрунтування скарги ОСОБА_6 посилалась на те, що 27.04.2021 вона була викликана до слідчого в якості свідка, проте, як свідка її допитано не було, а також не було повернуто вилучене в неї майно.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за її скаргою, слідчий суддя керувався вимогами ст. 303 КПК України і мотивував таке рішення тим, що встановлений ч.1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним та не передбачає процедуру судового оскарження бездіяльності яку оскаржує скаржник.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду, що кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Проте, таке право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, як зазначено у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» .

Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов. Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Законодавець передбачив окремі випадки, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм, передбачених ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою. При цьому, вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України читко визначено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, лише у випадках:

- невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення;

- неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу;

- нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Наведена норма надає процесуальне право звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Вимоги скарги, поданої ОСОБА_6 до слідчого судді (а.с.1-4), в яких вона просила: «визнати незаконним нездійснення процесуальних дій, допита як свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12 годині слідчим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , визнати незаконними дії слідчих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які введенням в оману з метою приховування і не повернення коштів 50000 доларів США вручити підозру; встановити факт незаконності внесення до ЄРДР інформації про нібито вручення підозри 27.04.2021 і зобов`язати слідчого внести до ЄРДР інформацію якою вважати що не відбулось вручення підозри» не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею. При цьому, посилання заявниці на п.1.ч.1 ст. 303 КПК України, як на підставу для звернення зі скаргою до слідчого судді визнати обґрунтованими не можна, оскільки чинним КПК України не встановлено строку для вчинення слідчим дій, зазначених ОСОБА_6 в її скарзі, зокрема ст.ст. 66 та 224 КПК України не передбачено строків, протягом яких повинна бути вчинена така процесуальна дія, як допит свідка, як і такий вид бездіяльності, як «не проведення допиту свідка». А тому, посилання ОСОБА_6 на п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо встановлених строків є безпідставними, оскільки вказаною нормою передбачене оскарження нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності процесуальних підстав для відкриття провадження за скаргою ОСОБА_6 на незаконні дії слідчого у кримінальному провадженні №0000392 від 03.04.2020 року.

За таких обставин, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 травня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді