Кримінальне провадження № 194/805/21
Номер провадження № 1-кп/194/64/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2021 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 квітня 2021 року за № 0000073 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянки України, з неповною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , р аніше судимої:

- 06 серпня 2007 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 23 серпня 2007 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75,76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 06 травня 2008 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 03 червня 2011 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ст. 395, ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 510 гривень;

- 18 липня 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 310, ст. 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 26 листопада 2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 2 місяці позбавлення волі;

- 23 серпня 2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 395,71, ч. 2 ст. 72 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі;

- 17 січня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 21 лютого 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

- 09 квітня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України, до 2 років 3 місяців позбавлення волі, 09 листопада 2020 року звільнена умовно-достроково на 7 місяців 12 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 20 квітня 2021 приблизно о 13-30 год., знаходячись біля буд. №12-а по вул. Пушкіна в м. Тернівка Дніпропетровської області, по раптово виниклому умислу, спрямованому на незаконне збагачення, вирішила заволодіти грошовими коштами ОСОБА_6 . З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 підбігла до ОСОБА_6 , штовхнула її у ліве плече, від чого ОСОБА_6 втратила рівновагу і щоб втриматись на ногах схопилась за дерево, після чого ОСОБА_3 вирвала з лівої руки ОСОБА_6 пакет із полімерного матеріалу, в якому знаходились грошові кошти та особисті речі, та почали тікати від ОСОБА_6 . У свою чергу ОСОБА_6 побачила, що ОСОБА_3 втікає разом з її пакетом, то одразу погналася за нею та намагалася її зупинити, зокрема благаючи про допомогу та вимогами зупинитися та повернути викрадене майно, проте ОСОБА_3 , достовірно знаючи та розуміючи законні вимоги ОСОБА_6 , не реагувала та зникла у невідомому напрямку. Таким чином, ОСОБА_3 умисно, незаконно, відкрито, повторно, викрала чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: гаманець сірого кольору з грошовими коштами на загальну суму 300 грн., пенсійним посвідченням ОСОБА_6 , серія НОМЕР_1 , банківською карткою «Ощадбанк» № НОМЕР_2 , банківською карткою «Приватбанку» № НОМЕР_3 , чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 300 гривень. З місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_3 зникла, викраденим майном розпорядилися на свій розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні вину визнала, та пояснила, що дійсно події, зазначені в обвинувальному акті зазначені вірно та відповідають тим обставинам при яких вона вчинила злочин, однак не пам`ятає коли саме. Також, не пам`ятає, яка сума грошових коштів була в гаманці. В скоєному розкаюється.

Враховуючи пояснення обвинуваченої, а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, потерпілої, дослідженням речових доказів, та даних, які характеризують її особу.

Винність обвинуваченої в скоєнні інкримінованого їй діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 20 квітня 2021 року приблизно о 13-30 год. йшла додому по вул. Пушкіна в м. Тернівка та біля буд. 12-а по вул. Пушкіна побачили як їй назустріч бігла обвинувачена, яка її штовхнула та вирвала з рук пакет, в якому був гаманець, та в якому знаходились кошти у сумі 300 грн., пенсійне посвідчення, картки «Ощадбанка» та «Приватбанка». Від падіння її врятувало дерево. Обвинувачена бігла на зустріч їй без сумки. Вона викликала поліцію, та після того як обвинувачену впіймали вона її впізнала по обличчю і одягу. Матеріальну шкоду їй не відшкодовано, однак обіцяла відшкодувати, не вибачилася. Просить суворе покарання.

Речовим доказами по справі, яким визнаний: гаманець сірого кольору, який запаковано до двох паперових конвертів, два марлеві тампони, які запаковані до двох паперових конвертів, згорток чеків які запаковано до паперового конверту, - передані на зберігання в камеру схову ВП №1 ПРВП; банківська картка «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_3 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , поліетиленовий пакет з написом «Cafe», подушка прямокутної форми, медична маска, - передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 ; паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_3 зберігається в матеріалах справи, мобільний телефон Нокіа BL5 CT 6303c - запаковано до спеціального пакету ЕХР0219050 та передано на зберігання в камеру схову ВП №1 ПРВП.
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєному кримінальному правопорушенні.

Даючи юридичну оцінку її діям, суд вважає, що вона винна у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, та її дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також особи обвинуваченої, яка за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше неодноразово судима у тому числі і за корисливі кримінальні правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Суд вважає, що у обвинуваченоїОСОБА_3 щирого каяття не має, оскільки така обставина носить лише формальний характер. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушеннямзбитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушенняповинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Однак, всупереч твердженням обвинуваченої щодо щирого каяття, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачена бажала відшкодувати збитки потерпілій.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , визнано рецидив злочинів.
Суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України, внаслідок відсутності обставин, які пом`якшують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, яка є незаміжньою, за місцем мешкання охарактеризована посередньо, раніше неодноразово судима у тому числі і за корисливі кримінальні правопорушення, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, не має офіційного джерела доходів, відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання: рецидив злочинів,обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, думки потерпілої, суд вважає, що для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначене судом покарання з реальним його відбуванням з урахуванням відсутності обставин, які пом`якшують покарання, та обставини, яка обтяжує покарання: рецидив злочинів, а також того, що обвинувачена не бажає виправитися, вчинила кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винної та попередженню вчинення нею нових правопорушень. А тому підстави для застосування щодо обвинуваченої положень ст. 75 КК України відсутні.
Оскільки кримінальне правопорушення обвинувачена ОСОБА_3 скоїла в період умовно-достроково звільнення за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року, остаточне покарання їй слід призначити на підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернівського міського суду від 09 квітня 2019 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Обвинуваченій ОСОБА_3 обрано та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У зв`язку з чим, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити та з метою необхідності запобігання спробам переховуватися від суду,залишити без змін обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили. При цьому судом враховується те, що обвинувачена не працює, офіційного джерела доходу не має, незаміжня, стан здоров`я обвинуваченої не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, скоїла злочин в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком. У зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, її слід утримувати під вартою, оскільки, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.

Судових витрат по справі не має.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 місяці.

Запобіжний захід, який обрано на досудовому слідстві та продовжено в ході судового слідства у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 20 квітня 2021 року.

Речові докази по справі:

- гаманець сірого кольору, який запаковано до двох паперових конвертів та переданий на зберігання в камеру схову ВП №1 ПРВП (квитанція № 154635) , - після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- два марлеві тампони, які запаковані до двох паперових конвертів, які передані на зберігання в камеру схову ВП №1 ПРВП (квитанція № 154635) - після набрання вироком законної сили знищити;
- згорток чеків, які запаковано до паперового конверту, які передані на зберігання в камеру схову ВП №1 ПРВП (квитанція № 154635), - після набрання вироком законної сили повернути потерпілій ОСОБА_6 ;
- банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_2 , банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_3 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , поліетиленовий пакет з написом «Cafe», подушку прямокутної форми, медичну маску, - які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної силизалишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон Нокіа BL5 CT 6303c, який запаковано до спеціального пакету ЕХР0219050 та передано на зберігання в камеру схову ВП №1 ПРВП (квитанція № 154634) - після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ;

- паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_3 , який зберігається в матеріалах справи, після набрання вироком законної силиповернутиОСОБА_3 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1