Справа № 482/2189/20
Номер провадження 1-кп/482/96/2021
В И Р О К

Іменем України

14 травня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000388 від 17.10.2020 року, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлісне, Новоодеського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей та інших утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

із участю прокурора в кримінальному провадженні - прокурора Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В період з 16.09.2020 по 20.09.2020 (точного часу встановити не виявилося можливим), ОСОБА_3 перебував в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 , який являється власником домоволодіння.
В подальшому, ОСОБА_3 , виходячи з приміщення житлового будинку вказаного домоволодіння, на подвір`ї помітив автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, що знаходиться в користуванні ОСОБА_6 . Підійшовши до вказаного транспортного засобу, ОСОБА_3 в салоні автомобіля помітив автомобільну магнітолу марки "2021 МРЗ, ІІ8В, АЦХ, 8Б". В цей час, у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно та протиправно з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись поряд з автомобілем марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом відчинення передньої пасажирської двері, яка знаходилися в незачиненому стані, проник у середину салону автомобіля, звідки таємно викрав автомобільну магнітолу марки "2021 МРЗ, ШВ, АЦХ, 8Б" вартістю 551 грн. 11 коп., що належить ОСОБА_6 .
Утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 551 грн. 11 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

14 травня 2021 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України, щодо узгодженого покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені слідством. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим. В судове засідння потерпілий не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Вказав, що претензій до обвинуваченого не має, шкода йому відшкодована.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним або суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, який враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні захисником ОСОБА_5 , який був присутній під час укладення угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР № 0000388 від 17.10.2020 року) між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 травня 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі:

- автомобільну магнітолу марки "2021 МРЗ, ШВ, АЦХ, 8Б", яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - зилишити йому як власнику.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1