Номер провадження: 11-кп/813/1243/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуюча суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 у кримінальному провадженні №0000039, внесеному до ЄРДР 29.04.2020, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст.187, ч. 3 ст. 146 КК України, -

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021 у кримінальному провадженні №0000039, внесеному до ЄРДР 29.04.2020, задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 22.05.2021 включно, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 27 ч. 4 ст.187, ч. 3 ст. 146 КК України.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що у справі наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, судовий розгляд триває, підстав для обрання іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою немає.
Вимоги апеляційної скарги.
Не погоджуючись з оскарженою ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить, ухвалу Суворовського районного суду скасувати, та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суддею районного суду не враховано наступні обставини: характеристика обвинуваченого з місця мешкання; наявність в обвинуваченого ОСОБА_8 місця реєстрації; сімейний стан, а саме після смерті батька бере участь у вихованні брата, його мати має хронічні захворювання, які на теперішній час загострились; відсутність у даному кримінальному проваджені майнової шкоди та цивільного позову.
Наголошує, що лише його підзахисний тримається під вартою, іншим учасникам цього кримінального провадження обрані запобіжні заходи не по`вязані з триманням під вартою.
Також захисник звертає увагу на те, що його підзахисний не має наміру ухилятись від суду чи перешкоджати проведенню судового розгляду.
Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги; вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріали провадження та вимоги апеляційної скарги; провівши судові дебати, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, та визнано, що ухвали, які постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
За змістом ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, районний суд виконав вимоги ст. ст. 183, 184, 194 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Мотивуючи неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що особа обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, які ставляться у провину ОСОБА_8 стороною обвинувачення, в тому числі, вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, існування ризиків можливого переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що на даний час триває судовий розгляд, виправдовують необхідність обрання обвинуваченому ОСОБА_8 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та дають апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість рішення районного суду щодо наявності у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, а отже, при оцінці ризику переховування від правосуддя, поряд з іншими обставинами, може братися до уваги і загроза відносно суворого покарання, як це відображено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000.
У справі «Амбрушкевич проти Польщі» від 04.05.2006, Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.
Крім цього апеляційний суд приходить до висновку, що про наявність ризику переховування від суду, свідчить той факт, що ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, не одружений, а тому обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків та будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.
Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_8 офіційно не працює, що свідчить про відсутність у нього офіційних джерел для існування.
Доводи сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_8 працює неофіційно, проживає з матір`ю та неповнолітнім братом, не можуть слугувати підставою скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки вказані обставини не є тим стримуючим фактором, який може запобігти наявним у справі ризикам.
Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, районний суд обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, та існуючі у справі ризики.
З урахуванням вищевикладених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про відсутність обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та наявність підстав для необхідності обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, оскільки запобігти наявним у справі ризикам іншим чином є неможливим.
Інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення апеляційному суду не надано.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому не підлягають задоволенню, оскаржену ухвалу необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422-1, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 24.03.2021, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст.187, ч. 3 ст. 146 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4