Справа № 626/553/17
провадження № 1-кп/632/9/21

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року місто Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , потерпілих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (прізвище до заміжжя - ОСОБА_14 ), представників потерпілих адвокатів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , обвинувачених: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , захисників: ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , розглянувши у відкритому судовому засіданні взалі суду кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Лозова Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, що має на утриманні трьох малолітній дітей 2008, 2011 та 2017 років народження, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився та мешкає у АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, працюючого різноробом у ПП «Імперіум», не одруженого, не судимого,обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України;
ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився у місті Харкові, громадянина України, з вищою освітою, мешканця АДРЕСА_3 , інваліда третьої групи, не працюючого, не одруженого, що має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 і 2014 років народження, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України;
ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у смт Нова Водолага Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_4 , не працюючого, не одруженого, що має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України;
ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 5 ст. 185, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився та мешкає у АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В один із днів липня 2016 року у ОСОБА_17 , мешканця села Петропілля Лозівського району Харківської області, виник умисел на незаконне збагачення шляхом вчинення злочинів проти чужої власностінападів з метою заволодіння чужим майном, поєднаних із насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілих та з погрозою застосування такого насильства, поєднаних з проникненням у житло громадян на території Харківської області.

Водночас, з метою забезпечення результативності злочинної діяльності та запобігання її припиненню правоохоронними органами, а також подолання можливого опору з боку потерпілих, ОСОБА_17 вирішив, що до реалізації його умислу необхідно залучити інших співучасників, яким він довіряв та міг доручити виконання певних функцій з метою досягнення мети єдиного розробленого ним плану злочинної діяльності, а саме незаконного заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійних нападів.

Таким чином ОСОБА_17 вирішив створити організовану групу.

До вчинення розбійних нападів ОСОБА_17 вирішив залучити раніше знайомих йому ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , довівши до їх відома розроблений ним план вчинення злочинів з розподілом функцій учасників групи, які спрямовані на досягнення цього плану.

З метою детальної організації та функціонування організованої групи ОСОБА_17 взяв на себе роль організатора вчинення злочинів, керування їх підготовкою та вчиненням.

Так, у середині серпня 2016 року, перебуваючи в селі Петропілля Лозівського району Харківської області, ОСОБА_17 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на створення організованої групи,знаючи про незадовільне матеріальне ОСОБА_28 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , усвідомлюючи, що за своїми особистими якостями вони схильні до вчиненнякримінальних правопорушень проти власності,запропонував їм вчиняти розбійні напади на мешканців Харківської області.

Відповідно до розробленого ОСОБА_17 плану, він, при отриманні інформації щодо матеріального становища осіб, на автомобілі ЗАЗ - 1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був виїхати за місцем мешкання таких осіб, вивчити їх розпорядок дня з метою визначення сприятливого часу для вчинення розбійного нападу, ознайомитись із місцевістю для зручної розстановки учасників організованої групи таким чином, щоб їх спільні дії не були помічені та припинені сторонніми особами під час вчинення злочину.

ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 повиннібули спільноіз ОСОБА_17 приймати участь у розробленні планів вчинення злочинів, за дорученням останнього вивчати розпорядок дня потерпілих, безпосередньо брати участь у вчиненні злочинів.

ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , ознайомившись із розробленим ОСОБА_17 планом вчинення злочинів, дали згоду на участь у вчиненні розбійних нападів у складі організованої групи, поєднаних з проникненням у житло.

Таким чином, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 вступили у злочинну змову, спрямовану на заволодіння майном громадян, шляхом вчинення розбійних нападів, та дали згоду на її реалізацію згідно з розробленим ОСОБА_17 планом.

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_17 , окремо кожному учаснику організованої групи - ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 повідомив деталі розробленого ним плану та порядок дій кожного із них, фактично взявши на себе роль організатора та координатора злочинних дій всіх учасників організованої групи, тобто запропонував ОСОБА_18 , ОСОБА_21 . ОСОБА_29 взяти участь в діяльності організованої групи, на що отримав їх добровільну згоду. При цьому ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , даючи згоду на участь в організованій групі з ОСОБА_17 , усвідомлювали факт об`єднання їх між собою з метою поєднання зусиль для досягнення єдиного злочинного результату.

Таким чином, ОСОБА_17 , будучи організатором та активним учасником створеної ним організованої групи, взяв на себе та виконував наступні функції:

- розподіляв та погоджував з усіма учасниками організованої групи функції кожного з них;

- спрямовував діяльність організованої групи на досягнення єдиного злочинного плану, відомого всім учасникам, та керував діями усіх співучасників при вчиненні злочинів;

- особисто брав участь у вчиненні розбійних нападів на потерпілих;

- забезпечив себе та інших учасників організованої групи спеціально приготовленими знаряддями вчинення злочинів, у тому числі для запобігання залишенню слідів на місці вчинення злочинів;

- надавав автомобіль ЗАЗ-1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував за дорученням, для переміщення учасників організованої групи до місць вчинення розбійних нападів та їх залишення після вчинення злочинів;

- розподіляв між учасниками організованої групи грошові кошти та отримував заздалегідь визначені частини грошових коштів від злочинної діяльності організованої групи.

ОСОБА_18 , як активний учасник організованої групи, будучи обізнаним про єдиний злочинний план та ролі кожного із співучасників, виконував наступні функції:

- брав участь в обговоренні плану вчинення злочинів та розподілі функцій кожного з учасників організованої групи;

- поряд з ОСОБА_17 підшуковував та залучав інших осіб до участі увчиненні злочинів;

- разом із іншими учасниками організованої групи за ОСОБА_30 вивчав розпорядок дня потерпілих з метою встановлення сприятливих умов для вчинення злочину;

- безпосередньо брав участь у вчиненні злочинів;

- отримував заздалегідь обіцяну частину грошових коштів від злочинної діяльності організованої групи.

ОСОБА_19 як активний учасник організованої групи, будучи обізнаним про єдиний злочинний план та ролі кожного із співучасників, виконував наступні функції:

- брав участь в обговоренні плану вчинення злочинів та розподілі функцій кожного з учасників організованої групи;

-повідомляв ОСОБА_17 про можливість вчинення розбійних нападів на потерпілих та їх майновий стан;

- разом з іншими учасниками організованої групи за ОСОБА_30 вивчав розпорядок дня потерпілих з метою встановлення сприятливих умов для вчинення злочинів;

- безпосередньо брав участь у вчиненні злочинів;

- отримував заздалегідь обіцяну частину грошових коштів від злочинної діяльності організованої групи.

ОСОБА_21 , як активний учасник організованої групи, будучи обізнаним про єдиний злочинний план та ролі кожного із співучасників, виконував наступні функції:

- брав участь в обговоренні плану вчинення злочинів та розподілі функцій кожного з учасників організованої групи;

- повідомляв ОСОБА_17 про можливість вчинення розбійного нападу на потерпілих та їх майновий стан;

- разом із іншими учасниками організованої групи за ОСОБА_30 вивчав розпорядок дня потерпілих з метою встановлення сприятливих умов для вчинення злочину;

- безпосередньо брав участь у вчиненні злочинів;

- отримував заздалегідь обіцяну частину грошових коштів від злочинної діяльності організованої групи.

Так, в середині серпня 2016 року ОСОБА_19 , являючись активним учасником створеної ОСОБА_17 організованої групи, володіючи інформацією про заможний стан ОСОБА_11 , мешканця АДРЕСА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, повідомив ОСОБА_17 про можливе перебування значної кількості грошових коштів за місцем ОСОБА_31 .

Отримавши зазначену інформацію ОСОБА_17 , діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, повідомив ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про необхідність виїзду усело Маховик Красноградського району Харківської області, з метою вивчення розпорядку дня ОСОБА_11 та дослідження прилеглої дозазначеного домоволодіння території.

Впродовж декількохднів у серпні 2016 року ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , реалізуючи умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_11 шляхом вчинення розбійного нападу, на автомобілі ЗАЗ-1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 , приїздили до села Маховик Красноградського району Харківської області.

Перебуваючи у вказаному селі ОСОБА_17 та учасники організованої групи встановили, що у домоволодінні АДРЕСА_5 ОСОБА_32 , який близько шостої години залишає зазначене домоволодіння, та його мати ОСОБА_33 , яка є особою похилого віку і постійно знаходиться у вказаному домоволодінні, а також маршрут пересування ОСОБА_11 .

На підставі отриманої інформації ОСОБА_17 як організатор організованої групи розробив план вчинення розбійного нападуна членів ОСОБА_34 ,що проживали у зазначеному домоволодінні, з метою заволодіння його майном, який довів до відома активних учасників організованої групи ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 .

Крім того, обмірковуючи спосіб вчинення злочину, ОСОБА_17 дійшов висновку, що для оптимальної його реалізації до участі у вчиненні злочину необхідно залучити ще одного співучасника та, знаючи про тяжке матеріальне становище раніше йому знайомого ОСОБА_22 , усвідомлюючи, що за своїми особистими якостями останній схильний до вчинення кримінальних правопорушеньпроти власності, запропонував йому вчинити розбійний напад на членів сім`ї ОСОБА_11 , що проживали у зазначеному домоволодінні, з метою заволодіння його майном.

При цьому, ОСОБА_17 не повідомив ОСОБА_22 про діяльність створеної ним організованої групи, не повідомив про єдиний злочинний план її діяльності та не запропонував йому увійти до її складу.

Спільний злочинний план вчиненнярозбійного нападу, поєднаного з проникненням у житло - помешкання ОСОБА_11 , з розподілом функцій кожного учасника організованої групи,було реалізовано 21 серпня 2016 року.

Так, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , який не був учасником створеної ОСОБА_17 організованої групи,зустрілись поблизу автомобільної дороги Харків-Сімферополь, після чого на автомобілі ОСОБА_17 , ЗАЗ-1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , близько шостої години 21 серпня 2016 року прибули до домоволодіння ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_5 , при цьому ОСОБА_17 , у присутності учасників організованої групи, надав ОСОБА_21 та ОСОБА_22 заготовлені для вчинення злочину знаряддя - пневматичний пістолет «ПМ»,дерев`яну палицю (биту) та липку стрічку-скотч.

Після цього за заздалегідь обумовленим планом вчинення злочину ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 розмістились поблизу зазначеного домоволодіння, забезпечуючи ОСОБА_21 і ОСОБА_22 безперешкодне проникненняу домоволодіння та невикриття їх злочинних дій.

Отримавши від ОСОБА_17 сигнал на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , з метою вчинення обумовленого учасниками організованої групи розбійного нападу, виконуючи відведені їм ролі, подолавши паркан, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_11 , де перебуваламати останнього - ОСОБА_33 ,1937 року народження, яка вчинила нападникам опір, що виразився у висловлюваннях наміру покликати на допомогу сторонніх осіб та не підкоренні їх злочинним вимогам.

Попри це, ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_5 , реалізуючизлочинний план організованої групи, діючи спільно і узгоджено,почали вимагати у ОСОБА_33 гроші, при цьому ОСОБА_21 погрожував їй пневматичним пістолетом.

Оскільки ОСОБА_33 не підкорилася злочинній вимозі та чинила активний опір, ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , продовжуючи злочинні дії, напали на неї та застосували до ОСОБА_33 фізичне насильство, нанісши потерпілій удари руками в область тулуба, черева та обличчя.

При цьому, ОСОБА_22 , діючи узгоджено з ОСОБА_21 , тримав ОСОБА_33 за руки та намагався зв`язати їх заздалегідь заготовленою липкою стрічкою, а ОСОБА_21 наносив потерпілій удари по голові, рукам та тулубу, продовжував погрожувати пневматичним пістолетом, намагаючись пригнітити волю останньої до спротиву.

Так як ОСОБА_33 , незважаючи на застосоване до неї насильство у виді нанесених ударів, продовжувала тривалий час чинити опір, ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , усвідомлюючи, що мають фізичну та чисельну перевагу над потерпілою, реалізуючи злочинний намір на заволодіння грошовими коштами, діючи спільно вирішили вбити ОСОБА_33 з корисливих мотивів.

При цьому ОСОБА_21 та ОСОБА_22 не мали наміру та часу погодити вчинення умисного вбивства ОСОБА_33 з іншими учасниками організованої групи.

Реалізуючи спільний умисел ( ОСОБА_21 і ОСОБА_22 ),спрямований на умисне вбивство ОСОБА_33 із корисливих мотивів, діючиспільно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_22 , перебуваючи за спиною потерпілої, яка знаходилась в положенні зігнувши тулуб вперед, тримав ОСОБА_33 за руки, а ОСОБА_21 в цей момент наніс ОСОБА_33 не менш ніж два удари бейсбольною битою по голові.

В результаті спільних, узгоджених дій ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , спрямованих на умисне вбивство ОСОБА_33 із корисливих мотивів, потерпілій були заподіяні наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з лінійним переломом потиличної кістки, субарахноідальними крововиливами (крововилив під м`які мозкові оболонки) в обох лобних, правій потиличній області і в області правої долі мозочку; субдуральним крововиливом (крововилив під тверду мозкову оболонку) в правій лобно-скронево-потиличній області; кровопатьочністю м`яких покровів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в області шкіряної рани, кровопатьочність скроневої м`язи справа, забійної рани потиличної області голови, яка включає в себе два ушкодження (рани), множинними синцями голови, садном на кровопатьочній основі на спинці носа, субкон`юктивальним крововиливом лівого ока; множинні синці на тулубі, обох руках.

Від закритої черепно-мозкової травми в поєднанні з множинними внутрішньочерепними крововиливами, які призвели до гострого порушення мозкового кровообігу, ОСОБА_33 померла на місці.

Таким чином, смерть ОСОБА_33 настала внаслідок зазначених вище спільних та узгоджених дій ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , що не охоплювалося єдиним злочинним планом організованої групи.

У подальшому ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, проникли ужитловийбудинок на території домоволодіння АДРЕСА_5 , де заволоділи грошовими коштами у сумі 25000 гривень, які належали ОСОБА_33 і ОСОБА_11 та, покинувши домоволодіння, повернулись до ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які очікували на них і забезпечували безперешкодне вчинення розбійного нападу.

Всі учасники організованої групи та ОСОБА_22 , який не входив до її складу, після спільного вчинення злочину покинули межі села Маховик Красноградського району Харківської області.

Отримані внаслідок злочинних дій грошові кошти члени організованої групи та ОСОБА_22 , який не був учасником організованої групи, обернули на свою користь, розподіливши між собою.

Крім того, на початку жовтня 2016 року, маючи намір продовжувати здійснення злочинної діяльності, ОСОБА_17 спільно із ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_35 , з якими раніше вчинив розбійний напад, поєднаний з проникненням у житло ОСОБА_11 , став обмірковувати можливість вчинення розбійного нападу на раніше знайомого йому та іншим учасникаморганізованої групи ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , директора ПП «Зоря-2011» ОСОБА_12 , поєднаного із проникненням у житло останнього домоволодіння АДРЕСА_6 , з метою заволодіння більш великою сумою грошових коштів.

Після чого, ОСОБА_17 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, повідомив ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 про необхідність підготовки до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , поєднаного із проникненням у житло останнього.

З метою підготовки розбійного нападу впродовж декількох днів у жовтні 2016 року, члени організованої групи ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння ОСОБА_36 , на автомобілі ЗАЗ-1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 , приїздилиу село Копані Лозівського району Харківської області, де вивчали розпорядок дня ОСОБА_12 тайого співмешканки ОСОБА_37 (на теперішній час прізвище ОСОБА_38 ).

На підставі отриманої інформації ОСОБА_17 як організатор організованої групи, обмірковуючи спосіб вчинення розбійного нападу, дійшов висновку, що для оптимальної його реалізації необхідно до участі у запланованому організованою групою нападі залучити співучасника, якій би не бувзнайомий потерпілим, а саме - запропонував раніше знайомому йому ОСОБА_20 вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , поєднаного із проникненням в житло останнього, у складі очолюваної ним організованої групи, повідомивши про існування єдиного, відомого всім учасникам організованої групи плану вчинення даного нападу.

Ознайомившись із зазначеним планом ОСОБА_20 надав згоду на участь у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_12 , поєднаного із проникненням у житло останнього,в складі організованої групи, очолюваної ОСОБА_17 .

Таким чином, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вступили у злочинну змову, спрямовану на заволодіння майном громадян шляхом вчинення розбійногонападу, та дали згоду на його реалізацію згідно із розробленим ОСОБА_17 планом.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_17 окремо кожному учаснику організованої групи - ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , повідомляв деталі розробленого ним плану та порядок дій кожного із них, фактично виконуючи роль організатора та координатора злочинних дій усіх учасників організованої групи.

При цьому, учасники організованої групи ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 ,даючи згоду на участь в організованій групі ОСОБА_20 з одного боку, та ОСОБА_20 , який погодився бути учасником організованої групи, з іншого, усвідомлювали факт об`єднання їх між собою з метою поєднання зусиль для досягнення єдиного злочинного результату.

Таким чином, ОСОБА_17 , будучи організатором та активним учасником створеної ним організованої групи, взяв на себе та виконував зазначені вищефункції.

ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , як активні учасники організованої групи, будучи обізнаними про єдиний злочинний план та ролі кожного із співучасників, виконували раніше визначені їм функції.

ОСОБА_20 як активний учасник організованої групи, будучи обізнаний про єдиний злочинний план, ролі кожного із учасників,виконував наступні функції:

- приймав участь в обговоренні плану вчинення злочину та розподілу ролей;

-брав безпосередню активну участь у вчиненні організованою групоюзлочину, приховуванні його слідів;

- разом з іншими учасниками організованої групи за дорученням ОСОБА_17 вивчав розпорядок дня потерпілих з метою встановлення сприятливих умов для вчинення злочину;

- отримував встановлену ОСОБА_17 частку від матеріальних цінностей, здобутих внаслідок вчинення злочину.

Крім того, згідно із розробленим ОСОБА_17 планом, з метою не впізнання учасниківорганізованої групи потерпілими та сторонніми особами, необхідно було придбати спеціальний одяг та маски типу «балаклава», щоб їх дії не були виявлені сторонніми особами, та рукавички, щоб не залишати сліди на місці вчинення злочину.

У зв`язку з відсутністю грошей, ОСОБА_17 звернувся до раніше йому знайомого ОСОБА_39 - засуджений вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України, та повідомив про планування вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , не вказуючи всіх обставин розробленого плану вчинення злочину.

Згідно із розробленим ОСОБА_17 планом, ОСОБА_40 повинен був надати йому грошові кошти для придбання спеціального одягу, масок типу «балаклава» та рукавичок, а в подальшому отримати частину грошових коштів, здобутих в результаті вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 .

ОСОБА_40 , діючи із корисливих мотивів, з метою наживи, будучи заінтересованим у придбанні засобів та знарядь, необхідних для вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи як пособник у вчиненні злочину, надав ОСОБА_17 та ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 15000 гривень для придбання взуття, спеціального одягу, масок типу «балаклава», балончиків із сльозогінним газом та пластикових джгутів-кайданок. Зазначені знаряддя та засоби у подальшому повинні були використовуватись для вчинення учасниками організованої групи розбійного нападу на ОСОБА_12 , поєднаного із проникненням уйого житло домоволодіння АДРЕСА_6 .

Так, відповідно до розробленого ОСОБА_17 плану, учасники організованої групи ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 в обумовлений день повинні прибути до місця мешкання ОСОБА_39 , який виступив пособником у вчиненні розбійного нападу, квартири АДРЕСА_7 . У зазначеному житлі учасникиорганізованої групи повинні були перевдягнутись у заздалегідь придбаний спеціальний одяг, маски типу «балаклава» і розподілити між собою знаряддята засоби вчинення злочину: три балончики із сльозогінним газом, два пневматичних пістолети марки «ПМ» та джгути-кайданки.

Після цього, діючи відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 на автомобілі повинні прибути до місця мешкання потерпілих за адресою: АДРЕСА_6 , де ОСОБА_21 , будучи обізнаним у розташуванні будівель та пристрояхзапирання воріт домоволодіння, відкривши їх, забезпечить учасникам організованої групи безперешкодне проникнення на територію домоволодіння. Після проникнення у домоволодіння, дочекавшись приїзду потерпілого, учасники організованої групи, відповідно до розробленого плану та за сигналом ОСОБА_17 повинні будуть здійснити напад на ОСОБА_12 , а ОСОБА_21 повинен перебувати поруч ізворотами домоволодіння та спостерігати за тим, щоб їхні дії не були виявлені сторонніми особами. ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , маючи при собі пластикові джгути-кайданки для зв`язування потерпілого, а також пневматичні пістолети «ПМ» та балончики із сльозогінним газом, що були заготовлені заздалегідь для вчинення злочину, повинні були подолати опір осіб, які будуть перебувати на території домоволодіння, після чого шляхом застосування насильства дізнатися про місце зберігання грошових коштів потерпілих, викрасти їх та інше цінне майно і залишити місце вчинення злочину.

У період з 19 по 27 жовтня 2016 року ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_41 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_12 , на автомобілі ЗАЗ-1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_17 , приїздилиусело Копані Лозівського району Харківської області, де вивчали розпорядок дня потерпілих, маршрути їх пересування та місця їх перебування.

Спільний злочинний план організованої групи з розподілом ролей кожного з її учасників щодо заволодіння майном ОСОБА_12 та ОСОБА_37 шляхом вчинення розбійного нападу на потерпілих за місцем їх мешкання, було реалізовано близько вісімнадцятої години 27 жовтня 2016 року, при цьому ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 прибули до місця мешкання ОСОБА_39 за адресою: АДРЕСА_8 , де перевдяглись у заздалегідь придбаний спеціальний одяг, надягнули маски типу «балаклава», взули військові черевики (берці) та розподілили між собою знаряддя та засоби вчинення злочину ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 балончики із сльозогінним газом, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 - пневматичні пістолети марки «ПМ», а також пластиковіджгути кайданки для кожного.

У цей же день близько дев`ятнадцятої години ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 на автомобілі ВАЗ - 2108, під керуванням ОСОБА_19 прибули у АДРЕСА_6 , з метою вчинення розбійного нападу.

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_21 , з метою вчинення обумовленого розбійного нападу,подолав огорожу зазначеного домоволодіння та забезпечив проникнення на його територію інших учасників організованої групи, де вони, сховавшись за господарською спорудою, чекали на прибуття потерпілого.
Колиж ОСОБА_12 і ОСОБА_42 заїхали у двір зазначеного домоволодіння та вийшли із автомобілю, ОСОБА_17 подав сигнал на вчинення розбійного нападу. Після чого учасники організованої групи, діючи спільно і узгоджено, напали на потерпілих з метою заволодіння їх майном, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілих,щовиразилося у використанні ОСОБА_17 сльозогінного газу, який він розпилив в обличчя ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ) та ОСОБА_12 , демонстрації обвинуваченимипневматичних пістолетів заводського виготовлення марки «ПМ», які є точною копією вогнепальної зброї пістолета Макарова та вираженні наміру їх застосування до потерпілихшляхом здійснених пострілів,спільному та одночасному застосуванні ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 . іМоскаленком насильства до ОСОБА_12 і ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), із висловлюванням на адресу останньої погроз позбавити її життя шляхом закопування живцем.

При цьому, під час нападу ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 і ОСОБА_20 , діючи спільно і узгоджено,збили потерпілих з ніг, та застосувавши до них фізичне насильство, нанесли ОСОБА_12 множинні удари руками і ногамипо голові, тулубу та в область черева, а ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 )чисельні удари руками по голові та тулубу.

Вчинивши зазначені дії, в обстановці, що склалась, враховуючи узгодженість та раптовість дій, агресивну поведінку, застосування сльозогінного газу, демонстрацію точної копії вогнепальної зброї, здійснення пострілів, застосування фізичного насильства та висловлювання погроз ОСОБА_43 ( ОСОБА_38 ) життя, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 створили умови, за яких потерпілі сприймали їх спільні дії як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.
Подолавши волю ОСОБА_44 і ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ) до опору, обвинувачені застосували до потерпілих пластикові джгути-кайданки, якими стягнули та зафіксували їх руки, після чого ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 завели ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ) та ОСОБА_12 у будинок,двері в який були заздалегідь відчиненні ОСОБА_20 за допомогою ключа потерпілої, проникнувши у такий спосіб до житла потерпілих, де поклали їх на підлогу.

В цей час ОСОБА_21 згідно із розподіленою йому функцією перебував поруч із воротами домоволодіння, спостерігаючи за тим, щоб дії учасників організованої групи не були виявлені сторонніми особами.

Внаслідок застосованого обвинуваченими під час розбійного нападу, вчиненого організованою групою, насильства, потерпілим були заподіяні наступні тілесні ушкодження: ОСОБА_12 - легкі тілесні ушкодження у виді: синців у правій і лівій навколоочних областях; крововиливів у білкові оболонки правого і лівого ока; саден на спинці носа у центрі, на кінчику носа, у скуло-орбітальній області зліва, по тильній поверхні правої кисті в області кісток зап`ястя, по тильній поверхні лівої кисті в області кісток зап`ястя, по передній поверхні лівого коліна, по передній поверхні правого коліна, по розгинальній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, по розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині; ОСОБА_37 (Мурашко) - легкі тілесні ушкодження у виді: синців у правій та лівій навколоочних областях, у правій скроневій області, в області завитку і противозавитку правого вуха, на волосяній частині голови в потиличній області зліва; саден на лівій щоці, на слизовій нижньої губи зліва відповідно 1-2 зубам, по згинальній поверхні правого передпліччя у нижній третині, по тильній поверхні 1 пальця правої кисті на всьому протязі.

Проникнувши у житло потерпілих ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_20 продовжили реалізацію єдиного злочинного плану.

При цьому, ОСОБА_12 і ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю,повідомили місце знаходження грошових коштів.

Розуміючи, що потерпілі не можуть завадити реалізації їх злочинногоплану, оскільки ОСОБА_45 і ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ) до опору булапридушена, обшукавшибудинок та територію домоволодіння, обвинувачені заволоділи майном, що належало потерпілим, а саме: грошима в суміблизько 45000 грн., браслетом із сплаву золота 585 проби, вагою 37,57 г, вартістю22509 гривень 31 коп., каблучкою (обручка) із сплаву золота 585 проби, вагою 4,43 г, вартістю 2654 гривні 15 коп., каблучкою із сплаву золота 585 проби, вагою 3,45 г, вартістю2067 гривень, каблучкою зі сплаву золота 585 проби, вагою 6,25 г, вартістю3744 гривні 56 коп., підвіскою(хрестик) із сплаву золота 585 проби, вагою 1,35 г, вартістю808 гривень 83 коп., сережками із сплаву золота 585 проби, вагою 4,35 г, вартістю2606 гривень 22 коп.
Після заволодіння майном ОСОБА_12 та ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), учасники організованої групи ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 і ОСОБА_21 залишили зазначене домоволодіння та покинули межі села Копані Лозівського району Харківської області, спричинивши потерпілим майнову шкоду на загальну суму 79 390 гривень.

Отримане внаслідок злочинних дій майно члени організованої групи обернули на свою користь, розподіливши між собою, та пособником ОСОБА_46 .

Крім того, ОСОБА_17 вчинив незаконні дії з вогнепальною зброєю та бойовими припасами придбав тазберігав вогнепальну зброю і бойові припаси без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_17 за невстановлених під час досудового розслідування обставин, дати і часу, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав нестандартну вогнепальну зброю та бойові припаси, а саме: обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці, 16 калібру, моделі «ЗК», виробництва СРСР (заводського виготовлення); корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та підривач до ручної гранати типу УЗРГМ-2, промислового способу виготовлення, що у своїй сукупності (штатному з`єднанні) утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Незаконно придбану вогнепальну зброю - обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці, 16 калібру, моделі «ЗК», виробництва СРСР (заводського виготовлення) та незаконно придбані бойові припаси - корпус ручної осколкової гранати Ф-1 і підривач до ручної гранати типу УЗРГМ-2, промислового способу виготовлення, що у своїй сукупності (штатному з`єднанні) утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, ОСОБА_17 незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого мешкання, у будинку АДРЕСА_1 ,до моменту їх виявлення та вилучення співробітниками поліції в ході обшуку, який був проведений за місцем мешкання обвинуваченого 31 жовтня 2016 року.

ОСОБА_21 вчинив незаконні дії з бойовими припасами придбав та зберігавбойові припаси без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.
Так, ОСОБА_21 за невстановлених під час досудового розслідування обставин, дати і часу, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси - корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та підривач до ручної гранати типу УЗРГМ-2, промислового способу виготовлення, що у своїй сукупності (штатному з`єднанні) утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів.

Незаконно придбані бойові припаси - корпус ручної осколкової гранати Ф-1і підривач до ручної гранати типу УЗРГМ-2, промислового способу виготовлення, що у своїй сукупності (штатному з`єднанні) утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії бойових припасів, ОСОБА_21 незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого мешкання, у будинку АДРЕСА_1 , до моменту їх виявлення та вилучення співробітниками поліції в ході обшуку, який був проведений за місцем мешкання обвинуваченого 31 жовтня 2016 року.

Під час судового розгляду:
обвинувачений ОСОБА_17 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України;
обвинувачений ОСОБА_18 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України;
обвинувачений ОСОБА_20 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України;
обвинувачений ОСОБА_21 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України;
обвинувачений ОСОБА_22 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, винними себе не визнали, заявивши, кожний окремо, про свою непричетність до вчинення злочинів, у яких їх обвинувачують.

При цьому ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , на підставі ст. 63 Конституції України, від давання показань відмовилися.

Обвинувачений ОСОБА_19 свою вину у висунутому йому обвинуваченні визнав частково.
При цьому, обвинувачений повідомив суду, що не визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, оскільки цього злочинувін не вчиняв і про його подію йому нічого не відомо.
Також, ОСОБА_19 заявив суду, що не визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 та ст. 257 КК України.
Разом із цим обвинувачений показав суду, що на протязі тривалого часу знайомий із ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , які влітку 2016 року час від часу мешкали у нього вдома.
В один з днів літа 2016 року він, ОСОБА_17 і ОСОБА_18 знаходилися у селі Маховик Красноградського району Харківської області.
Під час проїзду повз домоволодіння, у якому мешкає ОСОБА_11 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 поцікавились у нього щодо мешканців будинку, який знаходиться на території зазначеного домоволодіння. Він повідомив їм, що у ньому проживає ОСОБА_11 , який займається підприємницькоюдіяльністю.
Крім того, зі змісту показань обвинуваченого ОСОБА_19 вбачається, що у нього, ОСОБА_17 і ОСОБА_18 виник спільний умисел на вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_11 , з метою реалізації якого та досягнення злочинної мети вони здійснювали спостереження за потерпілим, а саме: збирали інформацію про те, коли він залишає зазначене домоволодіння.
Під час здійснення цих дій було встановлено, що ОСОБА_11 нібито проживає один, залишає домоволодіння на цілий день, що полегшувало вчинення злочину.
Хто був ініціатором вчинення злочину він не пам`ятає.
У подальшому він і ОСОБА_18 , з метою спільного вчинення злочину викрадення майна, що належало ОСОБА_11 на його, ОСОБА_19 , автомобілі приїхали у село Маховик та зупинилися біля переїзду.
Обвинувачені, хто саме, ОСОБА_19 не зазначив, направились до місця мешкання ОСОБА_11 , він залишився.
Потім, повернувшись на транспортному засобі, ОСОБА_18 сів у свій автомобіль, на якому вони поїхали до його, ОСОБА_19 , місця мешкання.
Через декілька днів ОСОБА_18 і ОСОБА_17 поїхали від нього, залишивши йому гроші.

Окрім наведеного ОСОБА_19 показав суду, що хтось із обвинувачених повідомив йому, що ОСОБА_47 , який займався підприємницькою діяльністю, заборгував гроші ОСОБА_48 ,у зв`язку із чим необхідно поїхати до потерпілого та примусити йогоповернути борг.
З цією метоюввечері, в один із днів жовтня 2016 року вони поїхали до ОСОБА_49 ,припускаючи, що він буде вдома один. Щоб їх не впізнали вони перевдягнулись у формений одяг.
Приїхавши до місця мешкання ОСОБА_50 . ОСОБА_21 переліз через паркан та відчинив калитку.Він, ОСОБА_19 , та інші обвинувачені проникли на територію домоволодіння. Майже одразу у двір заїхав автомобіль, із якого вийшли дві особи.
За цих обставин вони спільно напали на потерпілих.
Потім вони, обвинувачені, спільно проникли у будинок, він стояв у коридорі біля вхідної двері та по будинку не пересувався. Через декілька хвилин вони залишили зазначене домоволодіння та прибули до місця мешкання ОСОБА_39 , де розділили гроші, якими вони заволоділи під час вчинення нападу. Він, ОСОБА_19 , отримав близько 7500 гривень.
Після чого ОСОБА_18 і він поїхали до його місця мешкання.
На сам ОСОБА_51 показав, що плани злочинної діяльності ніким не розроблялися, вони, обвинувачені діяли спонтанно, без застосування зброї.
Із змісту показань обвинуваченого ОСОБА_19 вбачається, що він вважає, що його дії повинні бути кваліфіковані за фактично вчиненими кримінальними правопорушеннями, про які він повідомив суду.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , окрім часткового визнання своєї виниобвинуваченим ОСОБА_19 , винуватість обвинувачених у вчиненому, як це встановлено судом, повністю підтверджується сукупністю наступних, дослідженихсудом доказів.

За епізодами розбійного напада на ОСОБА_33 та її умисного вбивства з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб

Так, потерпілий ОСОБА_11 показав суду, щовін мешкає у АДРЕСА_5 , є фізичною особою - підприємцем. Разом із ним мешкала його мати ОСОБА_52 . Остання протягом дня постійно знаходилися на території домоволодіння, де займалася господарськими справами.
Він, потерпілий, здійснює свою діяльність на центральному ринку у місті Краснограді Харківської області, куди виїздив не менше трьох разів на тиждень, але такі виїзди не мали чітко визначених днів. Своїми планами з цього приводу ні з ким не ділився. Відповідні рішення приймав спонтанно. Виїздив не пізніше 07 години.
21 серпня 2016 року о 06 годині 30 хвилин він і його помічник ОСОБА_53 залишили зазначене домоволодіння та поїхали на вказаний ринок. ОСОБА_33 залишилась за місцем мешкання.
Близько 14 години 30 хвилин він і ОСОБА_53 повернулись. Відкривши калитку ключем першим на подвір`я зайшов ОСОБА_53 , який одразу вибіг і повідомив йому, що ОСОБА_33 із тілесними ушкодженнями лежить на подвір`ї зв`язана.
Зайшовши у двір він, потерпілий, виявив труп ОСОБА_33 із тілесними ушкодженнями та слідами крові,що лежав на спині біля воріт, зліва від хвіртки, та був зв`язанийшироким прозорим скотчем, зокрема ним були обмотані голова і шия.
Поруч із трупом матері лежала її хустка та фрагменти скотчу, на яких були сліди крові.
На подвір`ї, у будинку та господарських спорудах була порушена обстановка, всюди був безлад, розкидані речі.
Він і ОСОБА_53 намагалися надати ОСОБА_33 допомогу, однак вона ознак життя не виявляла.
Із будинку були викрадені гроші в сумі 25000 гривень.
Також потерпілий показав, що вхід на територію домоволодіння здійснюється через калитку, яка постійно замикалася.
Крім наведеного ОСОБА_11 повідомив, що у цей день близько 06 години 40 хвилин він бачив, що у селі, поруч із переїздом, стояв автомобіль ВАЗ - 2108, яким користувався ОСОБА_19 .
Переїзд знаходиться на відстані близько одного кілометру від місця події.

Із протоколу огляду місця події, планів - схем та фототаблиці до нього вбачається, що о 16 годині 10 хв. 21 серпня 2016 року у дворі домоволодіння АДРЕСА_5 - біля воріт, буввиявлений труп ОСОБА_33 , 1937 року народження, з ознаками насильницької смерті.
Поруч із трупом виявлено: хустку переважно білого кольору із фрагментами прозорої липкої стрічки; фрагменти прозорої липкої стрічки «скотч» зі слідами речовини бурого кольору.
На момент огляду у будинку, що розташований на території зазначеного домоволодіння, зафіксований безлад.
З місця події, окрім іншого, були вилучені: шість відбитків пальців рук, зокрема зі скляних поверхонь у будинку; три фрагменти прозорої липкої стрічки на двох із яких наявна речовина бурого кольору; хустка; змиви речовини бурого кольору з воріт та калитки; зразки речовини бурого кольору з ґрунту у місці знаходження трупу.
Згідно із цим же протоколом для проведення експертиз були відібрані зразкивід трупу ОСОБА_33 , а саме: волосся з рук та зразки волосся, зрізи нігтів; змиви з рук, вилучений одяг (т. 8, а.с. 6 - 28).

Захисник ОСОБА_27 заявила про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 21 серпня 2016 року, оскільки у ньому відсутній підпис судово медичного експерта ОСОБА_54 , яка зазначена як учасник цієї слідчої дії.
До того ж, на думку захисника, відсутність підпису взагалі ставить під сумнів участь експерта у проведенні огляду місця події.

Визнаючи ці заяви захисника ОСОБА_27 безпідставними, та відкидаючи їх, суд виходить з того, що огляд місця події був проведений у порядку, визначеному ст. ст. 223, 233, 237, 238 КПК України, хід і результати якого зафіксовані, як у протоколі, так і шляхом виготовлена планів схем та фотозйомки,відповідно до ст. ст. 103-107 КПК України.
Аналіз даного протоколу огляду, додатків до нього та роз`яснень судово - медичного експерта ОСОБА_54 у їх сукупності свідчить про те,що дані, зафіксовані у них, відображають зміст проведення цієї слідчої дії з максимальною повнотою і наочністю, за участю судово-медичного експерта.
Зауважень від понятих щодо невідповідності змісту протоколу фактичним обставинам не надійшло.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що сама по собі відсутність у протоколі огляду місця події від 21 серпня 2016 року підпису судово медичного експерта не тягне за собою недопустимість даних, отриманих під час зазначеної слідчої дії.

Крім того, стороною захисту заявлене клопотання про визнання протоколу огляду місця події від 21 серпня 2016 року недопустимим доказом, оскільки у ньому не зазначені характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувалися при проведені цієї слідчої дії, умови та порядок їх використання, відсутній додаток цифровий носій інформації із даними, отриманими під час цієї слідчої дії, фототаблиця не підписана слідчим, а план-схема - понятими, відсутні фотознімки упакованих речових доказів.

Визнаючи ці заяви сторони захисту безпідставними, та відкидаючи їх, суд виходить з того, що огляд місця події був проведений у відповідності до наведених норм.

Відповідно до ст. 237 КПК України при огляді слідчий або за його дорученням залучений спеціаліст має право, окрім іншого, проводити фотографування, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей.

Статтею 105 КПК України передбачено, що додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, а також засвідчені підписами слідчого, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Фототаблиця до протоколу виготовлена інспектором криміналістом ОСОБА_55 , а план схеми слідчим, який проводив слідчу дію. Цими ж особами дані додатки і підписані.

Підписання зазначених додатків до протоколу та фотофіксація вилучення речових доказів КПК України не передбачені, до того ж є очевидним, що фототатблиця не могла бути виготовлена на місці проведення огляду.
Крім того, виявлені в ході огляду місця події предмети, які були вилучені і у подальшому визнані речовими доказами, зафіксовані на фотознімках.
Всупереч твердженням сторони захисту у протоколі зазначені характеристики технічного засобу фіксації, носії інформації відсутні.

За висновком судово-медичної експертизи № 232-КРт/16,яка встановила у ОСОБА_33 закриту черепно-мозкову травму з лінійним переломом потиличної кістки, субарахноідальними крововиливами (крововилив під м`які мозкові оболонки) в обох лобних, правій потиличній області і в області правої долі мозочку; субдуральним крововиливом (крововилив під тверду мозкову оболонку) в правій лобно-скронево-потиличній області; кровопатьочністюм`яких покровів голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в області шкіряної рани, кровопатьочність скроневої м`язи справа, забійної рани потиличної області голови, яка включає в себе два ушкодження (рани), множинними синцями голови, садном на синцевій основі на спинці носа, субкон`юктивальним крововиливом лівого ока; множинні синці на тулубі, обох руках, зазначені тілесні ушкодження є прижиттєвими.
Враховуючи морфологічні особливості ушкоджень, вони можливо могли утворитися за 6-12 годин до моменту дослідження трупу у секційній (з 18 до 20 години).
Вказана рана на голові утворилася від дворазового впливу тупих знарядь травми. При цьому ранадугоподібної форми виникла в результаті косого впливу (під гострим кутом) предмету з вираженим дугоподібним ребром (край циліндричних, округлих, овальних предметів), а звивиста рана від продовгуватого предмету з обмеженою вдаряючою поверхнею, кінець якого мав також закруглене виражене ребро; синці утворились в результаті множинних впливів тупих твердих предметів по механізму удару, здавлення, удару-здавлення; садно на синцевій основі по механізму удару тертя.
Причиною смерті ОСОБА_33 явиласязакрита черепно-мозкова травма в поєднанні з множинними внутрішньочерепними крововиливами, які призвели до гострого порушення мозкового кровообігу.
До моменту настання смерті ОСОБА_33 була твереза, про що свідчить негативний результат судово-токсикологічної експертизи.
При судово імунологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_33 встановлено, що вона відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анті-А і анті-В (т. 8 а.с. 99 - 102).

Судово-медичний експерт, роз`яснюючи ці свої висновки в судовому засіданні показала, що смерть ОСОБА_33 настала у період часу з 6 до 12 години 21 серпня 2016 року.
При цьому щодо обчислення періоду часу настання смерті ОСОБА_33 експерт роз`яснила, щона підставі проведених судово-медичних досліджень, враховуючи те, що на тілі ОСОБА_33 були виявленічисельні тілесні ушкодження, а також їх характер, можна вважати, що потерпіламогла прожити після заподіяння їй тілесних ушкоджень у період часу від десятка хвилин до декількох годин, але не більше шести годин.
Разом із цим експерт роз`яснила, що більш точної методики визначення часу настання смерті ніж та, що була застосована під час проведення зазначеної вище судово-медичної експертизи, в судовій медицині не існує, до того ж у ОСОБА_33 був виявлений патологічний стан серцево-судинної системи, з урахуванням її віку, які могли вплинути на час настання смерті.
Враховуючи характер встановлених у ОСОБА_33 тілесних ушкоджень голови, можливо припустити, що після їх отримання і до настання смерті потерпілазберігала здатність до деяких дій, що зводилися до елементарної мовної діяльності та руху кінцівками, які могли не суттєво змінити її положення.
Експерт категорично виключила, ОСОБА_56 після отримання тілесних ушкоджень голови, про які йдеться у висновку,могла самостійно пересуватися, атакож вчиняти будь-які інші дії, окрім тих про які йдеться вище.
Також експерт зазначила, що характер тілесних ушкоджень, встановлених при дослідженні трупа ОСОБА_33 , їх локалізація та об`єм, вказують на те, що всі вони були заподіяні одномоментно чи протягом короткого проміжку часу табули спричинені за життя ОСОБА_52 .

Висновком додаткової судово медичної експертизи № 12-23/8-КРт/21 встановлено, що причиною смерті ОСОБА_33 є закрита черепно-мозкова травма в поєднанні з множинними внутрішньочерепними крововиливами, які призвели до гострого порушення мозкового кровообігу.
Враховуючи трупні явища,виявлені на тілі ОСОБА_33 , можливо припустити, що смерть її настала за 6-12 годин до моменту дослідження їх в секційній залі (з18 до 20 години) (т. 36 а.с. 170 - 172).

Як встановлено з відповідного протоколу від 03 листопада 2016 року, під час слідчого експерименту, що був проведений за участю захисника, понятих, судово медичного експертата спеціаліста криміналіста, ОСОБА_22 з виходом на місце вчинення злочинів у селі Маховик Красноградського району Харківської області, у тому числі на території домоволодіння АДРЕСА_5 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, детально розповів про обставини вчинення нимспільно із ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які діяли у складі організованої групи,розбійного нападу на ОСОБА_33 ,поєднаного із проникненням ужитло,та умисного вбивства ОСОБА_33 , із корисливих мотивів, яке було вчинено ним спільно із ОСОБА_21 , за попередньою змовою (між ними) групою осіб, продемонструвавши механізм нанесення ударів потерпілій та їх локалізацію.
При цьому обвинувачений вказав на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочинів і їй було відомо про місце і спосіб їх вчинення.
Під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_22 , розповідаючи про обставини вчинення ним та організованою групоюзлочинів щодо ОСОБА_33 ,вказав на місце, що знаходиться поблизу залізничного переїзду, в місці розташування електричної опори № 87, та повідомив, що саме до цього місця він, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 прибули 21 серпня 2016 року, близько 05 години 30 хвилин.
З приводу обставин, за яких він та зазначені особи прибули саме до цього місця, ОСОБА_22 повідомив, що приблизно наприкінці липня 2016 року ОСОБА_17 повідомив йому, що у селі Маховик мешкає ОСОБА_11 , який займається підприємницькою діяльністю та запевнив його, що у зв`язку із цим має багато грошей.
При цьому ОСОБА_17 повідомив йому, що він, ОСОБА_18 і ОСОБА_21 планують вчинення викрадення майна ОСОБА_11 із домоволодіння останнього, та запропонував йому, ОСОБА_22 ,спільно із ними прийняти участь у вчиненні цього злочину.
Він погодився на пропозицію ОСОБА_17 , та участь у вчиненні злочину спільно із зазначеними особами, тобто із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 .
У свою чергу ОСОБА_17 сказав йому, ОСОБА_22 , що в подальшому повідомить його про день вчинення злочину.
Про запланований час вчинення злочину в ніч на 21 серпня 2016 року, ОСОБА_17 повідомив йому напередодні 20 серпня.
На виконанняплану вчинення злочинувін, ОСОБА_21 та ОСОБА_17 зустрілися близько першої години 21 серпня 2016 року за місцем мешкання останнього.
При цьому, ОСОБА_22 повідомив, що у той день він був одягнений у джинси синього кольору, футболку синього кольору, куртку спортивну синього кольору, взутий в туфлі чорного кольору.
ОСОБА_21 був одягнений у брюки чорного кольору, футболку, кофту спортивну, взутий у кросівки синього кольору зі смугами білого кольору.
Потім він, ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , якого забрали за місцем мешкання, та ОСОБА_17 , на автомобілі останнього,марки «ЗАЗ Таврія», білого кольору, приїхали до села Нове Мажарове Зачепилівського району Харківської області, де зустрілися із ОСОБА_19 .
Після чого він та обвинувачені,про яких йдеться вище, на двох автомобілях один зазначений вище, другий ВАЗ - 2101, який належав ОСОБА_18 , але яким здійснював керування ОСОБА_19 , разомприїхали у село Маховик Красноградського району Харківської області, зупинившись поруч із електричною опорою № 87, а згодом у лісі поблизу електричної опори № 81.
В ході даної слідчої дії ОСОБА_22 самостійно показав маршрут, яким пересувався він та учасники організованої групи на зазначених автомобілях в селі Маховик, та місця їх зупинок.
Також ОСОБА_22 повідомив, що на місці зупинки автомобілів ОСОБА_17 , в присутності, у тому числі ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , передав ОСОБА_21 полімерну клітчату сумку на застібці, у якій знаходилися знаряддя та засоби вчинення злочину: дерев`яна бита, дві маски типу «балаклава», камуфляжного кольору, моток липкої стрічки «скотч» та рукавиці господарського призначення, а саме: для подолання опору осіб, які будуть знаходитися на території зазначеного домоволодіння під час викраденнямайната будуть чинити опірйому, ОСОБА_22 , і ОСОБА_21 , які згідно із розподіленими ним ОСОБА_17 функціями повинні проникнути до домоволодіння та викрасти майно, що належить ОСОБА_11 .
До цього ж ОСОБА_22 повідомив, що він, а також ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 усвідомлювали, що якщо хтось при вчиненні злочину буде знаходитися на території домоволодіння та буде чинити йому та ОСОБА_21 опір, то вони будуть використовувати зазначені знаряддя та засоби.
Окрім цього ОСОБА_21 взяв із собою пневматичний пістолет, зовні схожий на пістолет Макарова.
Згідно із розробленим планом та розподіленими ОСОБА_17 між учасниками групи функціями ОСОБА_19 залишився із транспортними засобами, ОСОБА_21 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , а також він, ОСОБА_22 ,направилася до домоволодіння ОСОБА_11 .
Дорогу до вказаного домоволодіння та місце його знаходження показали ОСОБА_17 і ОСОБА_18 .
При цьому ОСОБА_22 під час слідчої дії самостійно продемонстрував маршрут слідування його, а також учасників організованої групи від місця їх прибуття до домоволодіння АДРЕСА_5 .
Знаходячись на узбіччі вулиці Залізничної він, ОСОБА_21 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 вели спостереження за домоволодінням ОСОБА_11 , чекаючи доки останній його не залишить.
Разом із цим ОСОБА_22 показав учасникам слідчої дії конкретне місце із якого велося спостереження.
В ході слідчої дії було встановлено, що дійсно із місця, вказаного ОСОБА_22 ,всім учасникам слідчого експерименту було видно домоволодіння ОСОБА_11 .
Близько сьомої години,після того, як ОСОБА_11 залишив територію зазначеного домоволодіння, реалізуючи план вчинення злочину, діючи згідно із розподіленими їм функціями, він та ОСОБА_21 ,надягнувши маски та рукавиці, останній ще із битою та липкою стрічкою «скотч» у сумці, побігли у напрямку згаданого домоволодіння. ОСОБА_18 і ОСОБА_17 залишилися їх чекати.
При цьому, ОСОБА_22 продемонстрував маршрут, яким він і ОСОБА_21 пересувалися,та місце, у якому вони проникли на територію домоволодіння, а також спосіб проникнення шляхом подолання паркану.
Знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_5 , а саме на відстані півтора метри від хвіртки воріт вони були помічені ОСОБА_33 , яка почала кричати та кликати на допомогу.
Коли ОСОБА_33 підійшла до них та намагалася їх прогнати, він, ОСОБА_22 схопив її ззаду, однак остання вирвалась від його захвату, у зв`язку із цим він наніс їй удар кулаком в область черева. Потім він обійшов ОСОБА_33 ззаду та почав її тримати своїми руками за її руки, тримаючи їх позаду та підіймаючи їх вгору, таким чином, що ОСОБА_33 стоячи нахилилася до низу.
В цей момент ОСОБА_21 підійшов прямо обличчям до ОСОБА_33 та коли вона знаходилася у вищевказаному положенні дістав пневматичний пістолет та наніс його руків`ям зверху до низу один удар в область голови ОСОБА_33 , при цьому удар прийшовся в середню частину голови останньої. В момент нанесення удару в область голови ОСОБА_33 руків`ям пістолету, на голові останньої була хустка. Після нанесеного удару ОСОБА_33 продовжила чинити опір. Для подолання опору останньої ОСОБА_21 , за його вказівкою, обмотав руки ОСОБА_33 в області передпліччя та плечей липкою стрічкою. Оскільки остання продовжувала пручатися ОСОБА_21 сказавши «я покажу, як її треба заспокоїти» дістав биту та, стоячи прямо перед ОСОБА_33 , у той момент, коли він тримав її за руки ззаду та хилив до низу, наніс ОСОБА_33 один удар битою в область голови. Удар битою ОСОБА_21 наносив із значним замахом, від плечей до низу. Після нанесеного удару ОСОБА_33 не перестала пручатись, а він, ОСОБА_22 продовжував тримати її ззаду. Тоді, ОСОБА_21 обійшов ОСОБА_33 , став праворуч від неї та наніс їй із розмаху зверху донизу ще один удар битою. Після цього удару хустка з голови ОСОБА_33 впала на землю, а з її голови в задній правій частині почалася сильна кровотеча. Після другого удару ОСОБА_33 впала на землю, а саме - на лівий бік, при цьому при падінні не вдарялася.
Коли вона впала, то ще була живою, оскільки він чув, як вона хрипіла.
В подальшому він та ОСОБА_21 через вхідні двері проникли у житловий будинок на території зазначеного домоволодіння.
Обшукавши будинок він та ОСОБА_21 знайшли гроші, що належали потерпілим, якими вони і заволоділи.
Залишивши місце вчинення злочинів він та ОСОБА_21 зустрілися із ОСОБА_17 і ОСОБА_18 у зазначеному вище місці, після чого вони всі разом у лісі біля електричної опори № 81 зустрілися із ОСОБА_19 та на двох автомобілях покинули зазначене село.
Також ОСОБА_22 зазначив, що він та ОСОБА_21 отримали від ОСОБА_17 частину від викрадених грошей.
Попередньо викрадені гроші та знаряддя вчинення злочиніввони помістили до згаданої вище сумки, яку передали ОСОБА_17 . Потім останній його та ОСОБА_21 доставив до села Петропілля Лозівського району Харківської області(т. 8 а.с. 151 - 156).

Захисник ОСОБА_27 заявила клопотання про визнання протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_22 недопустимим доказом, оскільки суду не наданий додаток до нього, а саме диск із відеозаписом цієї слідчої дії, про який йдеться у протоколі.
Визнаючи це клопотання захисникабезпідставним та таким, що не підлягає задоволенню, суд виходить ізтого, що слідчий експеримент був проведений уповноваженою особою, за участю ОСОБА_22 , який мав статус підозрюваного, захисника, судово медичного експерта, спеціаліста криміналіста та понятих,у порядку, визначеному ст. 240 КПК України

Хід і результати цієї слідчої дії фіксувалися як у відповідному протоколі та схемі до нього, так і шляхом здійснення відеозапису. Після її завершення, перед підписанням відповідного протоколу учасники слідчої дії були ознайомлені із його змістом шляхом ознайомлення із письмовим текстом протоколу та матеріалами відеозапису.

Учасники слідчої дії мали можливість внести до зазначеного протоколу зміни і доповнення, про що свідчать їх власноручні підписи, однак не зробили цього, оскільки були згодні з його змістом.

Будь-яких зауважень щодо проведення цієї слідчої дії та змісту протоколу від учасників слідчої дії не надходило.

Згідно із ст. 103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження, окрім іншого, можуть фіксуватися у протоколі, а також на носій інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Статтями 104, 106 КПК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.
Протокол під час досудового розслідування складається слідчим або прокурором, які проводять відповідну процесуальну дію, під час її проведення або безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до ст. 240 КПК України під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, які додаються до протоколу.
Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.
Зазначені вимоги слідчим були дотримані.
Разом із цим суду дійсно не був наданий відеозапис зазначеної слідчої дії.
Однак,враховуючи те, що відповідно до наведених норм КПК України, обов`язковою умовою проведення слідчого експерименту є складання саме протоколу, що було виконано,а відеозапис не є невід`ємним додатком до протоколу цієї слідчої дії, суд доходить висновку, що підстави для визнання протоколу проведення слідчого експерименту від 03 листопада 2016 року недопустимим доказом, відсутні.

Із висновків судово медичної експертизи № 482 КР/16 слідує, що не виключена можливість утворення виявлених у ОСОБА_33 тілесних ушкоджень способом, на який вказує ОСОБА_22 при допиті у якості підозрюваного і при проведенні слідчого експерименту(т. 8 а.с. 103 - 106).

З висновку судово медичної експертизи № 483-КР/16 встановлено, що показання ОСОБА_21 , які він надав під час допиту у якості підозрюваного, згідно із якими він визнавав факт нанесення ОСОБА_33 двох ударів битою по голові та у яких повідомив про спосіб та механізм їх нанесення, у цілому не суперечать судово-медичним даним, отриманим при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_33 , однак в момент нанесення удару нападник розташовувався найймовірніше спереду від потерпілої (про що свідчить характер і розташування рани, яка утворилася від впливу продовгуватого предмету з обмеженою вдаряючою поверхнею, кінець якого мав закруглене виражене ребро), крім того, при судово криміналістичній експертизі по ходу країв рани виявлено забруднення залізовмісним пилом, що може свідчити про те, що один із ударів заподіювався у результаті косого впливу (під гострим кутом) металевого предмету з вираженим дугоподібним ребром (край циліндричних,округлих, овальних предметів) (т. 8 а.с. 107 - 110).

Вилучені під час огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_5 предмети та зразки долучені докримінального провадження у якості речових доказів.

Зазначені предмети і зразкибезпосередньо досліджені у відповідній якості під час судового розгляду.

Згідно із висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 321 від 30 листопада 2016 року, яка призначена постановою слідчого від 25 серпня 2016 року, та додатками до нього, встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові трупа ОСОБА_52 .
На фрагменті липкої стрічки типу «скотч» виявлено кров людини та клітини з ядрами (об`єкти №№ 2, 3).
Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) слідів крові та клітин з ядрами виявлених на фрагменті липкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№ 2, 3).
Генетичні ознаки (ДНК-профілі) слідів крові та клітин з ядрами виявлених на фрагменті липкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№ 2, 3) збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові трупа ОСОБА_33 (об`єкт № 1).
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_33 (об`єкт № 1), та слідів крові і клітин з ядрами, виявлених на фрагменті липкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№ 2, 3), складає 3,72х10-23. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 26 секстильйонів осіб (2,69х1022)(т. 8 а.с. 85 - 97).

Відповідно до висновку судово молекулярно-генетичної експертизи № 322 від 30 листопада 2016 року, яка призначена постановою слідчого від 25 серпня 2016 року, та додатків до нього, на жіночій хустці та фрагменті липкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№ 1-6) виявлено клітини з ядрами, кров не виявлена.
Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами, виявлених на хустці та на фрагменті липкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№ 1,4 - 6).
Встановити генетичні ознаки (ДНК-профіль) клітин з ядрами, виявлених на хустці (об`єкти №№ 2, 3) не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даних об`єктах.
Генетичні ознаки (ДНК-профілі) клітин з ядрами, виявлених на хустці та на фрагменті липкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№ 1,4-6), збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові трупа ОСОБА_52 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_33 , та клітин з ядрами, виявлених на хустці та фрагменті липкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№ 1, 5, 6), складає 3,72х10-23. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 26 секстильйонів осіб (2,69х1022).
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_33 , та клітин з ядрами, виявлених на хустці (об`єкт № 4), складає 1,62х10-20. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 61 квінтильйона осіб (6,15х1019) (т. 8 а.с. 72 - 82).

Як вбачається з дослідженого судом висновку експерта № 323від 30 листопада 2016 року (судова молекулярно-генетична експертиза, яка призначена постановою слідчого від 25 серпня 2016 року) за результатами дослідження та ілюстративною таблицею, у фрагменті липкої стрічки типу «скотч» виявлено клітини з ядрами, кров не виявлено.
Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) сліду крові та клітин з ядрами (об`єкт № 1) та клітин з ядрами (об`єкт № 2), виявлених на фрагменті липкої стрічки типу «скотч» (об`єкти №№ 1,2).
Генетичні ознаки (ДНК-профілі) сліду крові та клітин з ядрами (об`єкт № 1) та клітин з ядрами (об`єкт № 2), виявлених на фрагменті липкої стрічки типу «скотч», збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові трупа ОСОБА_52 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові трупа ОСОБА_33 , сліду крові та клітин з ядрами (об`єкт № 1) та клітин з ядрами (об`єкт № 2), виявлених на фрагменті липкої стрічки «скот», складає 3,72 х 10-23. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 26 секстильйонів осіб (2,69х1022) (т. 8 а.с. 60 - 69).

01 листопада 2016 року, на підставі ухвали слідчого судді, постановленої у цей же день, у присутності понятих, за участю: ОСОБА_57 і ОСОБА_58 , був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_19 , під час якого, окрім інших предметі, була виявлена та вилучена маска типу «балаклава» камуфляжного кольору(т. 8 а.с. 111 - 118).

Із постановпрокурора від 01 і 02 листопада 2016 року тапротоколів отримання біологічних зразків для експертизивідцих же датвбачається, що у ОСОБА_22 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 в порядку, визначеному КПК України, були відібрані біологічні зразки, а саме зразки крові, для проведення експертних досліджень, які зазначені особи надали добровільно (т. 24 а.с. 40 - 54).

Відповідно до висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2596-И/16 групова належність крові ОСОБА_22 . В з ізогемаглютиніном анті А (т. 8 а.с. 50 - 51).

За висновком судово медичної імунологічної експертизи № 1925-И/16 у вилучених з місця події змивах з воріт домоволодіння АДРЕСА_5 виявлена кров людини і виявлені антигени А і Н, походження цього сліду крові від однієї людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анті - В і супутнім антигеном Н не виключається, від потерпілої ОСОБА_33 вона статися не могла. Однак не виключається у цьому сліді змішування крові від людини з групою крові А з ізогемаглютиніном анти В з кров`ю людини групи О з ізогемаглютинінами анті-А і анті - В, якою є потерпіла ОСОБА_52 .
У змиві з вхідних дверей воріт зазначеного домоволодіння виявлена кров людини групи О з ізогемаглютинінами анті-А і анті-В, походження якої від ОСОБА_33 не виключається (т. 8 а.с. 56 - 58).

Згідно із висновком судово медичної імунологічної експертизи № 2599-И/16 від 13 грудня 2016 року кров у змиві на марлі, яка була вилучена з виїзних воріт зазначеного домоволодіння під час огляду місця події 21 серпня 2016 року від ОСОБА_22 статися не могла(т. 24 а.с. 79).

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 593 від 06 березня 2017 року, яка призначена постановою слідчого від 09 листопада 2016 року, та додатків до нього, встановлено генетичні ознаки (ДНК профілі) зразків крові ОСОБА_22 (об`єкт № 1), ОСОБА_21 (об`єкт № 2).
Встановлено генетичні ознаки (ДНК профіль) сліду крові (об`єкт № 3) (об`єкт № 1 згідно висновку судового експерта ХОБСМЕ від 14 вересня 2016 року № 1925-И/16).
Генетичні ознаки (ДНК профіль) сліду крові (об`єкт № 3) (об`єкт № 1 згідно висновку судового експерта ХОБСМЕ від 14 вересня 2016 року № 1925-И/16) належать невстановленій особі жіночої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразків крові ОСОБА_22 і ОСОБА_21 (т. 9 а.с. 186 - 202).

Посилаючись на висновки судово медичних імунологічних експертиз № 1925-И/16 і № 2599-И/16 та висновок судово молекулярно-генетичної експертизи № 593 захисник ОСОБА_27 заявила про непричетність ОСОБА_22 і ОСОБА_21 до розбійного нападу на ОСОБА_33 та її умисного вбивства, оскільки вважає, що до вчинення злочинів причетна інша, невстановлена слідством особа, сліди крові якої були виявлені на воротах згаданого домоволодіння.

Суд критично відноситься до цієї заяви захисника, а також доводів в її обґрунтування та не бере їх до уваги, оскількидані отримані під час огляду місця події, зокрема змиви з воріт вказаного домоволодіння, у яких виявлена кров іншої, ніж ОСОБА_22 і ОСОБА_21 людини, що встановлено висновками зазначених експертиз, самі по собі доводять лише факт потрапляння на поверхню воріт крові людиниі не доводять факт непричетності ОСОБА_22 і ОСОБА_21 до вчинених злочинів.

02 листопада 2016 року на підставі ухвали слідчого судді від 01 листопада 2016 року, у присутності понятих, за участю ОСОБА_59 був проведений обшук за фактичним місцем мешкання ОСОБА_22 у будинку АДРЕСА_1 .
Відповідно до протоколу обшуку, під час вказаної слідчої дії, були виявлені та вилучені предмети взуття та ОСОБА_60 : штани типу джинси блакитного кольору зі слідами речовини бурого кольору; футболку синього кольору та черевики.
За поясненнями ОСОБА_59 зазначене взуття та одяг ОСОБА_22 носив у серпні 2016 року (т. 8 а.с. 130 - 135).

Вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_22 предмети одягу та взуття долучені до кримінального провадження у якості речових доказів, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням слідчого від 17 січня 2017 року.

Зазначені предмети одягу безпосередньо досліджені у відповідній якості під час судового розгляду.

Дані отримані під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_22 , а також дані отримані під час дослідження речових доказів штанів типу джинси блакитного кольору та футболки синього кольору, підтверджують дані отриманими під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_22 , який повідомив, що під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_33 та її вбивства він був одягнений у джинси синього кольору та футболку такого ж кольору.

Згідно із висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 2597-И/16,на джинсових брюках, що належать ОСОБА_22 , які були вилучені під час обшуку за місцем його мешкання, виявлені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_33 не виключається (т. 8 а.с. 53 - 54).

Оцінивши наведені вище дані, що: зафіксовані у протоколі огляду місця події від 21 серпня 2016 року;містяться у висновках судово медичних експертиз; отримані під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_22 та обшуку за місцем мешкання останнього, відомості, якімістить у собі речовий доказ джинси блакитного кольору, дані, отримані в результаті проведення судово медичної імунологічної експертизи № 2597-И/16, у їх сукупності, суд вважає встановленим, що уштани типу джинси блакитного кольору, які були вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_22 , останній був одягнений під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_33 та її умисного вбивства, що у свою чергу доводить достовірність даних, повідомлених ним під час слідчого експерименту.

Таким чином, суд вважає, що сукупність цих доказів доводить те, що ОСОБА_22 був присутній на місці вчинення зазначених злочинів та приймав участь у їх вчиненні спільно із ОСОБА_21 , а також із ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , що входили до складу організованої групи, як про це повідомив ОСОБА_22 в процесі слідчого експерименту.

Із відповідного протоколу від 02 листопада 2016 року вбачається, що під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_21 , проведеногона підставі ухвали слідчого судді від 01 листопада 2016 року, за участю понятих та ОСОБА_61 , були виявлені та вилучені предмети одягу та взуття, які ОСОБА_21 використовував у серпні 2016 року, а саме: спортивна кофта зі смугами білого кольору і пара кросівок синього кольору зі смугами білого кольору та слідами речовини бурого кольору (т. 8 а.с. 124 - 129).

Вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_21 предмети одягу та взуття долучені до кримінального провадження у якості речових доказів, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням слідчого від 17 січня 2017 року.

Зазначені предмети безпосередньо досліджені у відповідній якості під час судового розгляду.

Дані, отримані під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_21 , а також дані, отримані під час дослідження речового доказу пари кросівок синього кольору зі смугами білого кольору, узгоджуються із даними, отриманими під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_22 , який повідомив, що під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_33 та її вбивства ОСОБА_21 був взутий саме у такі кросівки.

Згідно із протоколом огляду місця події від 03 листопада 2016 року, в процесі даної слідчої дії, у лісосмузі поблизу села Старе Можарове Зачепилівського району Харківської області, серед сміття,окрім іншого, були виявлені предмети, які відповідають тим, що були детально описані ОСОБА_22 під час проведення слідчого експерименту, як знаряддя вчинення злочинів, які були вручені йому та ОСОБА_21 ОСОБА_62 у присутності ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , що переносилися та зберігалися у полімерній клітчатій сумці на застібці дерев`яна біта, моток липкої стрічки «скотч», та які були застосовані ним та ОСОБА_21 в ході розбійного нападу на ОСОБА_33 , а також спільно використані ними для її вбивства.
Виявлені знаряддя вчинення злочинів, які у подальшому були вилучені, знаходилися у полімерній клітчатій сумці на застібці (т. 8 а.с. 136 - 150).

Вилучені під час огляду місця події предмети були долучені до кримінального провадження у якості речових доказів.

Дерев`яна бита, моток липкої стрічки «скотч» та зазначена сумка безпосередньо досліджені під час судового розгляду.

Оцінивши наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_11 , дані, отримані під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_22 , дані, що зафіксовані у протоколі огляду місця події від 21 серпня 2016 року домоволодіння у селі Маховик, дані, які містять у собі речові докази фрагменти липкої стрічки «скотч», вилучені з місця події, джинси, у яких був одягнений ОСОБА_22 у момент вчинення злочинів та взуття ОСОБА_21 , наведені висновки судових молекулярно-генетичних експертиз, судово медичних експертиз і судово медичних імунологічних експертиз,дані, отримані під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , відомості, що містяться у протоколі огляду місця події від 03 листопада 2016 року та дані, які містять речові докази дерев`яна бита, моток липкої стрічки та полімерна сумка, у їх сукупності, суд вважає встановленим, що моток прозорої липкої стрічки «скотч» та дерев`яна бита, які були вилучені під час огляду місця події, є знаряддям вчинення розбійного нападу на ОСОБА_33 та знаряддям її умисного вбивства, відповідно.

Сторона захисту заявила про те, що вилучені під час огляду місця події дерев`яну биту і моток липкої стрічки не можна вважати знаряддям вчинення злочинів, оскільки на них та на пачці, виявленій під час огляду місця події, відсутні сліди як від ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , так і від ОСОБА_33 , що підтверджуєтьсявисновкамисудово трасологічних експертиз: № 1977 від 25 листопада 2016 року, № 1976 від 28 листопада 2016 року,№ 1975 від 28 листопада 2016 року, які не виявили на поверхнях зазначеної бити,бабіни липкої стрічки та пачки з під цигарок слідів рук (т. 24 а.с. 80 82, 84 86, 88 - 90).
Визнаючи ці заяви сторони захисту неспроможними суд виходить із того, що вони спростовуються наведеними вище висновками суду, а також із того, що згідно із даними, отриманими в ході слідчого експерименту, зазначені знаряддя та засоби вчинення злочинів були передані ОСОБА_21 і ОСОБА_22 у полімерній сумці, ОСОБА_18 і ОСОБА_19 були при цьому присутні, однак цих предметів не торкались, під час вчинення злочинів ОСОБА_22 і ОСОБА_21 були у рукавичках, після вчинення злочинів учасники організованої групи вжили заходів щодо знищення слідів своїх злочинних дій та приховання знарядь і засобів їх вчинення.
Крім того, з дня вчинення злочинів і до дня виявлення згаданих предметів пройшов час більше ніж у два місяці, протягом якого зазначені знаряддя зазнали впливу навколишнього середовища, оскільки знаходилися просто неба, що негативно вплинуло на збереження слідової інформації.

Із протоколу огляду місця події від 02 листопада 2016 року вбачається, що поблизу села Петропілля Лозівського району Харківської області були виявлені та вилучені предмети одягу: штани чоловічі із камуфляжним забарвленням; штани чоловічі спортивні зі смугами білого кольору та кофта спортивна синього кольору з написом «Adidas», зі слідами речовини бурого кольору (т. 8 а.с. 119 - 123).

Сторона захисту заявила про визнання недопустимими доказами протоколи огляду місця події від 02 і 03 листопада 2016 року, зазначивши наступні підстави: у вказаних протоколах не зазначено номер кримінального провадження, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувалися під час проведення слідчих дій, вони не містять всіхпідписів учасників слідчої дії.
Крім того, сторона захисту зазначила, що місце знаходження речей, які були виявлені і вилучені під час цих слідчих дій, стало відоме слідчому в результаті допиту ОСОБА_22 , ОСОБА_21 і ОСОБА_19 у якості свідків, які надалі були визнані підозрюваними та обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні.
Визнаючи ці заяви сторони захисту безпідставними та відкидаючи їх, суд виходить з наступного.
Всупереч заявам захисту у протоколах зазначені найменування засобів фіксації, які використовувалися під час слідчих дій, та їх індивідуальніхарактеристики.
Номер кримінального провадження відсутній у протоколах від 02 і 03 листопада 2016 року, а підпис спеціаліста криміналіста ОСОБА_63 , який приймав участь у проведенні оглядів місць події, відсутній лише у відповідному протоколі від 02 листопада 2016 року, однак наявність цих обставин, відповідно до ст. 87 КПК України, не тягне визнання цих доказів недопустимими, оскільки вони жодним чином не порушують права людини і основоположні свободи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 87 КПК України дійсно,докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, є недопустимими.
Статтею 95 КПК України визначено, що показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту, окрім інших, свідком щодо відомих йому обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Тобто, доказами є дані, повідомлені особою під час її допиту, у тому числі в якості свідка, і саме вони не можуть бути використані проти особи, якщо її процесуальний статус був змінений у випадку повідомлення їй про підозру чи визнання обвинуваченим.
Разом із цим, відповідно до ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Таким чином, дані, отримані під час огляду місця події, не є тотожними даним, отриманим під час допиту.
За таких обставин посилання сторони захисту на те, що проти обвинувачених використовуються дані, повідомлені ними під час їх допиту у якості свідків, не відповідають дійсності.

Вилучені під час огляду місця події предмети одягу долучені до кримінального провадження у якості речових доказів, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням слідчого від 17 січня 2017 року.

Зазначені предмети одягу також булибезпосередньо досліджені у відповідній якості під час судового розгляду.

Згідно із протоколами проведення обшуків від 31 жовтня і 01 листопада 2016 року вбачається, що під час цих слідчих дій, які були проведені на підставі ухвал слідчих суддів від 01 листопада 2016 року,за місцем мешкання ОСОБА_19 , окрім іншого, були виявлені та вилучені: мобільний телефон «SoniEricson», реєстраційний номер мобільного пристрою НОМЕР_2 ;один стартовий пакет мобільного оператора «Київстар»; три стартових пакети мобільного оператора «МТС»; пластикові картки з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (т. 8 а.с. 111 118, 190 - 194).

Вилучені під час обшуків предмети долучені до кримінального провадження у якості речових доказів, що підтверджується відповідним процесуальним рішенням слідчого від 03 листопада 2016 року.

Зазначені предмети безпосередньо досліджені у відповідній якості під час судового розгляду.

Із повідомлень Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБ України в Харківській області на виконання доручень органу досудового розслідування, вбачається, що на час вчинення кримінальних правопорушень та в побуті обвинувачені користувалися наступними номерами мобільних телефонів: ОСОБА_17 - НОМЕР_6 ; ОСОБА_21 - НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; ОСОБА_18 НОМЕР_10 ; ОСОБА_19 НОМЕР_4 , НОМЕР_11 , НОМЕР_5 , НОМЕР_12 ; ОСОБА_22 НОМЕР_13 (т. 9 а.с. 243).

Ухвалами слідчого судді від 10 березня 2017 року надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації про вхідні та вихідні дзвінки, з позначенням знаходження базових станцій обслуговування, зон їх покриття, серійні номери використаних мобільних пристроїв за період з 01 серпня по 01 листопада 2016 року з терміналів, якими користувався ОСОБА_17 - № НОМЕР_6 ; ОСОБА_19 - № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_5 ; ОСОБА_21 № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 , №НОМЕР_9 ; ОСОБА_18 - № НОМЕР_10 та ОСОБА_22 - № НОМЕР_13 , операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» іПрАТ «МТС Україна» (т. 10 а.с. 1, 2, 8, 9).

Проаналізувавши та оцінивши інформацію про з`єднання абонентів,які користувалися наведеними вище номерами мобільних телефонів,що міститься на носіях, наданих операторами мобільного зв`язку, досліджену у судовому засіданні, у сукупності з наведеними вище доказами, суд встановив, щоз 01 по 20 серпня 2016 року, окрім іншого, зафіксовані з`єднання між обвинуваченими, як у зоні дій базових станцій, що знаходяться поблизу їх місць проживання, так і у зоні дій базових станцій, розташованих поблизу місця вчинення злочину, що підтверджує, ОСОБА_64 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , а також ОСОБА_22 , мали між собою інтенсивне спілкування, що свідчить про те, що зазначені особи знайомі між собою, а також про готування до вчинення злочину, в тому числі у складі організованої групи, а саме: обговорення плану злочинних дій та способу його здійснення, який був реалізований учасниками організованої групи спільно із ОСОБА_22 , який не входив до її складу, 21 серпня 2016 року.

Так,20 серпня 2016 року у період часу з 20:23:24 по 22:04:07 відбулися телефонні розмови між ОСОБА_17 та ОСОБА_21 , які перебували у зоні дії базової станції, розташованої у селі Красна Гірка Сахновщинського району Харківської області.

У цей же день о 22:55:20 відбулася розмова між ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , а о 23:15:15 між ОСОБА_21 та ОСОБА_17 , які вже перебували у зоні дії базової станції, розташованої у селі Катеринівка Сахновщинського району Харківської області.

21 серпня 2016 року о 00:49:39 відбулася розмова між ОСОБА_22 і ОСОБА_17 , а о 01:55:39 відбулася розмова між ОСОБА_21 і ОСОБА_17 , який перебував у зоні дії базової станції, розташованої в селі Красна Гірка.

Ці об`єктивні дані узгоджуються із даними, повідомленими ОСОБА_22 в ході слідчого експерименту, про те, щоз метою реалізації плану вчинення злочину він 21 серпня 2016 року близько першої години зустрівся із ОСОБА_17 і ОСОБА_21 .

У період часу з 03:06:55 по 04:06:45 зафіксовані з`єднання між ОСОБА_17 і ОСОБА_18 .

У цей же деньо 04:28:35, 04:32:31, 05:13:08, 05:36:36, 06:24:46, 06:37:59, 06:39:18, 06:40:51, 06:41:24, 06:42:51, 06:44:06, 06:44:24, 06:46:22, 06:49:36, 06:50:33, 06:53:22, 06:55:26, 06:56:40, 07:02:50зафіксовані з`єднання між ОСОБА_17 і ОСОБА_21 , ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , а також ОСОБА_19 і ОСОБА_18 у зоні дій базових станцій, розташованих в селі Володимирівка Красноградського району Харківської області та у місті Красноград, що знаходяться на незначній відстані від місця вчинення злочинів, що підтверджує присутність зазначених осіб у вказаний період часу в одному місці.

О 05:00:57, 05:05:05, 05:06:54, 05:45:46, 06:17:14,06:48:16 зафіксовані з`єднання між ОСОБА_17 і ОСОБА_19 у зоні дії базових станцій, розташованих у місті Красноград Харківської області, що знаходяться на незначній відстані від місця вчинення злочинів.

О 06:57:35 зафіксоване останнє з`єднання за участю номеру мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_19 в зоні дії базової станції, розташованої у місті Красноград.

21 серпня 2016 року о 07:25:32 зафіксовані з`єднання між ОСОБА_17 і ОСОБА_18 в зоні дії базової станції, яка розташована у селі Володимирівка, а об 11:20:47 зафіксоване з`єднання за участю ОСОБА_22 в зоні дії базової станції, розташованої в селі Красна Гірка Сахновщинського району Харківської області (т. 10 а.с. 3 7, 10 - 14).

Зазначені дані свідчать про узгодженість, злагодженість та спільність дій обвинувачених, підтверджують їх маршрут пересування від місць їх проживання до місця вчинення злочинів, узгоджуються із показаннями ОСОБА_19 та даними, отриманими під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_22 , щодо складу осіб, які приймали участь у вчиненні злочинів, а також часу, місця і обставинїх вчинення, показаннями потерпілого ОСОБА_11 .

Згідно із висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 88 від 01 лютого 2017 року ОСОБА_22 страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності від алкоголю. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідають кримінальні правопорушення, ОСОБА_22 перебував в стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до свого психічного стану ОСОБА_22 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (т. 9 а.с. 219 - 221).

Надаючи оцінку показанням ОСОБА_19 за обвинуваченням у вчиненнізлочину щодо ОСОБА_33 у сукупності з наведеними вище доказами, суд доходить висновку, що вони є достовірними лише частково, а саме в тому, що він протягом тривалого часу знайомий із ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ,із якими у нього склалися настільки довірчі стосунки, що влітку 2016 року вонипрацювали на нього та навіть мешкали у його житлі.
Наведене підтверджує те, що ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 були знайомі між собою, їх відносини, у тому числі влітку 2016 року,носили досить стабільний характер і їм було відомо про матеріальне становище один одного, яке у кожного мало незадовільний характер.
Будучи обізнаним про заможний стан ОСОБА_11 та склад його сім`ї, він повідомив про це ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , яких цікавила відповідна інформація.
При цьому, місце проживання ОСОБА_11 стало відоме ОСОБА_17 і ОСОБА_18 саме за повідомленням ОСОБА_19 .
З корисливих мотивів у нього, ОСОБА_17 і ОСОБА_18 виник спільний умисел на заволодіння майном ОСОБА_11 , у зв`язку із чим був розроблений план вчинення злочину, з метою реалізації якого та досягнення злочинної мети вони здійснювали спостереження за потерпілим, а саме: збирали інформацію про те, з ким він проживає, коли залишає зазначене домоволодіння, період відсутності, а також маршрути його пересування.
Також узгоджуються із наведеними доказами показання ОСОБА_19 про те, що він і ОСОБА_18 , з метою спільного вчинення злочину - заволодіння майном, що належало ОСОБА_11 , на його, ОСОБА_19 , автомобілі приїхали у село Маховик та зупинилися біля переїзду.
Після чого, діючи згідно із єдиним планом вчинення злочину та відповідно до відведеної йому функції він, ОСОБА_19 , приймаючи участь у вчиненні злочину в складі організованої групи,забезпечував вчинення злочину іншими учасниками організованої групи та ОСОБА_22 , що не входив до її складу,які відповідно до відведених їм функції проникли на територію домоволодіння та безпосередньо вчинили розбійний напад,спостерігаючи як і ОСОБА_18 із ОСОБА_17 за оточуючою обстановкою.
Після вчинення злочину ОСОБА_19 разом із іншими учасниками організованої групи та ОСОБА_22 залишив місце події.
Заздалегідь обіцяну частину грошових коштів від злочинної діяльності організованої групи отримав за місцем свого мешкання від ОСОБА_17 і ОСОБА_18 .

Приймаючи до уваги те, що показання обвинуваченого ОСОБА_19 , у частині, які визнані судом достовірними, та показання потерпілого ОСОБА_11 узгоджуються між собою та доповнюють одне одного, а також узгоджуються з даними, що містяться у наведених вище доказах:протоколах огляду місця події, висновках судово-медичних експертиз, висновках судових молекулярно-генетичних експертиз, висновках судово-медичних імунологічних експертиз, протоколах обшуку, інформації про з`єднання абонентів телекомунікаційного зв`язку, протоколі проведення слідчого експерименту, даними, що містять у собі речові докази, про які йдеться вище, тому суд бере їх в основу вироку.

Разом із цим, суд не приймає до уваги показання ОСОБА_19 про те, що він, ОСОБА_17 і ОСОБА_18 мали намір спільнозаволодіти майном ОСОБА_11 саме шляхом вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло, оскільки ці його показання спростовуються сукупністю доказів, що взяті судом в основу вироку.

Крім того, суд не приймає до уваги показання ОСОБА_19 про те,що під час збирання інформації щодо ОСОБА_11 було встановлено, що останній проживає один, оскільки сукупність наведених доказів підтверджує те, що учасникам організованої групи та ОСОБА_22 , який не входив до її складу, було достеменно відомо, що разом із ОСОБА_11 мешкає його мати, якає особою похилого віку та постійно знаходиться у домоволодінні.

Сторона захисту, у тому числі захисник ОСОБА_27 , заявляючи про непричетність ОСОБА_21 і ОСОБА_22 до розбійного нападу на ОСОБА_33 та її умисного вбивства послалась на:

- висновки судово дактилоскопічних експертиз №№ 1731 і 1715 від 25 серпня і 16 вересня 2016 року, які не виявили на відрізках липкої стрічки, вилучених під час огляду місця події 21 серпня 2016 року, слідів рук ОСОБА_22 і ОСОБА_21 (т. 24 а.с. 65 73, 94 - 103);

- висновок судово медичної імунологічної експертизи № 2598 И/16 від 14 грудня 2016 року, яка на вилучених у ОСОБА_21 кросівках невстановила слідів крові людини (т. 24 а.с. 76, 77);

- висновки судово ґрунтознавчих експертиз № 20 «Гр» і № 19 «Гр» від 28 листопада 2016 року, згідно із якими ґрунт, вилучений з туфель ОСОБА_22 , не має спільної родової (групової) належності із зразками ґрунту, відібраними на території домоволодіння ОСОБА_11 та оскільки на частинах верху кросівок, вилучених 03 листопада 2016 року на смітнику у лісопосадці поблизу села Старе Можарове, виявлені нашарування ґрунту; в осипу с кросівок виявлені окремі зерна мінералів ґрунтового походження.

При цьому нашарування ґрунту, вилучені з верхніх частин кросівок, і зразки ґрунту, вилучені на території лісового масиву в селі Маховик Красноградського району Харківської області, не мають спільної родової або групової належності (т. 24 а.с. 104 - 117).

Визнаючи ці заяви необґрунтованими та не приймаючи їх до уваги суд виходить із того, що: винуватість ОСОБА_21 та ОСОБА_22 у вчиненні злочинів, як це встановлено судом, беззаперечно доведено сукупністю доказів, взятих в основу вироку, зокрема: даними, отриманими під час проведення слідчого експерименту, згідно із якими ОСОБА_22 послідовно та детально розповів про обставини вчинення розбійного нападу на ОСОБА_33 та її умисного вбивства, вчиненого ним спільно із ОСОБА_21 , які узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз щодо знарядь, якими були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_33 , способу та механізму нанесення ударів, їх локалізації, висновком судово-імунологічної експертизи, що встановила наявність на одязі ОСОБА_22 джинсових брюках, слідів крові, походження якої від ОСОБА_33 не виключається.

До цього ж, із сукупності наведених доказів вбачається, що під час вчинення злочинів учасники організованої групи вживали заходів щодо їх не викриття, зокрема, ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , який не входив до її складу, використовували рукавички, що пояснює відсутність слідів, які могли б походити від них, на знаряддях вчинення злочину та на місці події.

Крім того, відсутність слідів крові на взутті, що належало ОСОБА_21 , та відсутність збігу нашарувань гранту з взуття ОСОБА_22 та із взуття, вилученого 03 листопада 2016 року на смітнику у лісопосадці поблизу села Старе Можарове, із зразками ґрунту з території домоволодіння ОСОБА_11 та зразками ґрунту з території лісового масиву у селі Маховик, сама по собі, з урахуванням тривалого часу між днем вчинення злочинів, та днем вилучення зазначеного взуття, інтенсивності його експлуатації, вжиття обвинуваченими заходів щодо знищення слідів злочинів, а також специфіки утворення ґрунтових нашарувань, як про це зазначено у дослідницькій частині висновку № 19 «Гр»: «При оцінці висновку треба враховувати специфіку утворення ґрунтових нашарувань на взутті (утворення змішаних нашарувань із ґрунтів, що походять з різних ділянок; втрата деяких компонентів при експлуатації взуття, тощо), а також великий ідентифікаційний період, який минув з часу вчинення злочину до часу відібрання зразків ґрунту (більше двох місяців), не свідчить про невинуватість ОСОБА_21 та ОСОБА_22 у вчиненні злочинів.

Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 472-КР/16 від 01 листопада 2016 року, у ОСОБА_22 мали місце два садна на обличчі, які могли утворитися від впливу тупих твердих предметів по механізму тертя-ковзання за 1-3 доби до проведення судово-медичної експертизи, тобто до дня його затримання, і до подій 21 серпня 2016 року відношення не мають.

Місцем виявлення у ОСОБА_22 тілесних ушкоджень, які утворилися не внаслідок нанесення ударів, є спинка носу і права частина лобу.

Будь-яких інших тілесних ушкоджень чи їх слідів не виявлено (т. 24, а.с. 118,119).

Посилаючись на зазначений висновок сторона захисту заявила про те, що під час досудового розслідування до ОСОБА_22 співробітниками правоохоронних органів було застосовне фізичне насильство, з метою примусити його визнати себе винним у злочинах, які він не вчиняв, таобмовити себе і інших обвинувачених, у тому числі під час проведення слідчого експерименту.

Визнаючи ці заяви неспроможними і такими, що не відповідають дійсності, суд виходить з наступного.

Так, із вказаного висновку судово-медичної експертизи вбачається, що під час огляду ОСОБА_22 заявив експерту, що 31 жовтня 2016 року, ввечері, він був затриманий співробітниками поліції та доставлений до Красноградського ВП, заходи фізичного і психологічного впливу до нього не застосовувалися. Скарг не мав.

Згідно із пунктом 4.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, судово-медичний експерт встановлює особу обстежуваного, з`ясовує у нього обставини заподіяння ушкоджень, скарги та, за потребою, інші відомості; ознайомлюється з матеріалами справи і наявними медичними документами. Всі отримані відомості фіксуються у висновку експерта.

Таким чином, першою дією експерта є опитування особи, яка підлягає огляду, в ході якого у останньої з`ясовується її бачення обставин подій і відношення до них, зміст пояснень відображається у висновку. Особа може відмовитись від дачі пояснень. Після цього проводиться її огляд. Незалежно від пояснень особи, її відношення до обставин, які відбулися, експерт, встановивши при огляді тілесні ушкодження, описує їх у дослідницькій частині та дає їх оцінку у частині висновків. Дані про відсутність тілесних ушкоджень також відображаються в ньому.

Із змісту висновку вбачається, що експерт у визначеному КПК України та галузевими нормативними актами порядку, провів судово-медичну експертизу ОСОБА_22 і дані, отримані під час його огляду, в тому числі його пояснення, були об`єктивно відображені у висновку.

Тобто, з самого початку досудового розслідування ОСОБА_22 не заявляв про застосування щодо нього фізичного насильства.

Крім того, не заявляв ОСОБА_22 про застосування до нього фізичного насильства і слідчому судді для виконання останнім вимог ст. 206 КПК України, і під час розгляду клопотання про застосування щодо нього запобіжного заходу, а також не повідомляв про існування таких обставин і захиснику, якого вже мав станом на 01 листопада 2016 року.

Під час проведення слідчого експерименту, який був здійснений за участю понятих, захисника, судово-медичного експерта, ОСОБА_22 заявив про те, що бажає добровільно повідомити про обставини вчинення злочинів та відтворити їх, що й було ним зроблено.

Також, суд відмічає, що у разі, якщо співробітники поліції дійсно б застосовували відносно ОСОБА_22 насильство, у тому числі й фізичне, то останній, маючи захисника, якій брав участь в проведенні слідчого експерименту, не міг не усвідомлювати, що його права порушуються, а отже, необхідно зазначити про це захиснику. Натомість, він жодної відповідної інформації захиснику не повідомив.
По закінченню досудового розслідування ОСОБА_22 будь-яких заяв і клопотань, пов`язаних з розслідуванням кримінального провадження, у тому числі про застосовування до нього насилля з боку співробітників поліції, не мав.

До того ж, досудове розслідування кримінального провадження здійснювалося виключно за участю захисника, який був присутній при проведенні всіх слідчих дій, що само по собі виключало можливість застосування до ОСОБА_22 будь якого насильства.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що встановлені у ОСОБА_22 тілесні ушкодження були отримані ним до моменту його затримання співробітниками поліції ввечері 31 жовтня 2016 року, і аж ніяк у період з 17 години 31 жовтня 2016 року (час затримання згідно із ухвалою слідчого судді) по 03 листопада 2016 року.

Крім того, оцінивши дані, отримані в результаті проведення судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_22 - № 472-КР/16 від 01 листопада 2016 року, яка не встановила у останнього тілесних ушкоджень верхніх кінцівок, зокрема на кистях і пальцях, а також відповідних слідів,у сукупності з доказами, що покладені в основу вироку, суд доходить висновку, що повідомлені ОСОБА_22 під час слідчого експерименту відомості про те, щопри подоланні паркану він пошкодив вказівний палець правої руки та залишив сліди крові та воротах домоволодіння ОСОБА_11 , не знайшли свого підтвердження об`єктивними даними під час судового розгляду, а тому не бере їх до уваги та відкидає.

За епізодами розбійного нападу на ОСОБА_12 та ОСОБА_42 , незаконного поводження зі зброєю та боєприпасами

Так, зі змісту показань ОСОБА_19 вбачається, що хтось із обвинувачених повідомив йому про наявність у ОСОБА_12 , який займається підприємницькою діяльністю, значної суми грошових коштів.
У зв`язку із цим він та інші обвинувачені домовилися між собою про заволодіння грошовими коштами, які належали ОСОБА_12 .
Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи спільно і узгоджено, із корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_12 , він та інші обвинувачені, у складі групи, заздалегідь перевдягнувшись у спеціальний формений одяг, для того, щоб їх не впізнав потерпілий та сторонні особи, у вечірній час в один із днів жовтня 2016 року, приїхалиу село Копані, до домоволодіння ОСОБА_12 , вважаючи, що він перебуватиме у житлі сам.
Прибувши у складі групи із іншими обвинуваченими до домоволодіння АДРЕСА_6 , ОСОБА_21 ,подолавши огорожу, відчинив калитку, для того, щоб учасники групи проникли на територію домоволодіння.
Він, ОСОБА_19 , та інші обвинувачені, діючи спільно і узгоджено, проникли на територію домоволодіння. Майже одразу у двір заїхав автомобіль, із якого вийшли дві особи.
За цих обставин він та інші обвинувачені, продовжуючи діяти спільно і узгоджено,напали на потерпілих.
Потім вони, обвинувачені, спільно проникли у будинок, при цьому ОСОБА_19 стояв у коридорі біля вхідної двері та по будинку не пересувався.
Через декілька хвилин вони залишили зазначене домоволодіння та прибули до місця мешкання ОСОБА_39 , де кожний з учасників групи, що брали участь у нападі на ОСОБА_12 і ОСОБА_37 отримав частку грошей, якими вони заволоділи під час вчинення нападу. Він, ОСОБА_19 , отримав близько 7500 гривень.
Після чого ОСОБА_18 і ОСОБА_19 поїхали до місця мешкання останнього.

Із показань потерпілої ОСОБА_42 вбачається, що вона та її чоловік мешкають у АДРЕСА_6 . Займаються підприємницькою діяльністю та фермерським господарством.
27 жовтня 2016 року близько дев`ятнадцятої години вона із чоловіком на автомобілі «Форд Куга» заїхали у двір зазначеного домоволодіння, який не був освітлений.
Коли ворота автоматично були зачинені і вони вийшли із автомобіля,до них почали наближатися особи, що знаходилися у дворі та ховалися за господарською будівлею і деревами, якібули одягнені у формений одяг одного типу, темного кольору.
За таких обставин вона покликала чоловіка, однак у цей момент на них був вчинений напад, зокрема до неї був застосований сльозогінний газ, який був розпилений нападником із балончикаїй в обличчя, від чого вона нахилися. Разом із цим вона почула крики ОСОБА_12 ,до якого було застосоване фізичне насильство.Потім фізичне насильство було застосоване і до неї - її повалили та також почали бити, при цьому один із нападників сидів у неї на спині, вона намагалася чинити опір.
Також потерпіла наголосила, що у нападі брали участь п`ять осіб, які діяли спільно і узгоджено дві із яких били ОСОБА_12 ,інші дві її, при цьому одна з осіб, постійно пересувалася між ними, і застосовувала фізичне насильство, як до неї так і до її чоловіка.
До того жнападники стягнули її руки пластиковим джгутом, наділи на голову маску типу «балаклава» та почали наносити ударикулаками і взутими ногами по голові та тулубу. Вона намагалася підвестися та кричати, однак їй були висловлені погрози та вимога щоб вона лежала. У зв`язку із цим її перевернули на спину та затулили рота і носа, що заважало їй дихати.
Чоловік спочатку кричав, а потім затих.
Через деякий час нападники почали вимагати у них ключі від вхідних дверей до будинку.
Наведе супроводжувалося застосуванням фізичного насильствадо неї та чоловіка і погрозами позбавити її життя, а у разі звернення до правоохоронних органів ще і їх дітей та близьких.
Потім її та чоловіка із застосуванням фізичної сили затягли у коридор будинку, де нападники, поклавши їх на підлогу, зв`язали їм ще й ноги, а також зв`язали між собою, у тому числі із використанням телефонного шнура.
У будинку з нападників постійно знаходилося три особи.
Один з них обшукавжитло.
Разом із цим нападники вимагали у них значну суму грошей. Заволодівши належними їм грошима у сумі близько 47000 гривень виручкою з магазинів, які знаходилися у автомобілі, та виробами із золота, у тому числі браслетом і обручками, що зберігалися у будинку, особи, які вчинили розбійний напад, з місця вчинення злочину зникли.
Після цього вона та чоловік,звільнившись, залишились лежати на підлозі у будинку до ранку, так як побоювались реалізації погроз нападників, оскільки за цих обставин вони носили реальний характер.
У будинкубув безлад, характерний для відшукання речей.
Крім того, потерпіла показала, що у подальшомуза голосом вона впізнала ОСОБА_19 як особу, що під час вчинення розбійного нападу віддавала команди російською мовою, у тому числі і їй,та ОСОБА_17 , оскільки під час нападу він теж розмовляв.
Вважає, що у будинку знаходилися ОСОБА_20 і ОСОБА_17 , оскільки вони схожі за своєю статурою на нападників.
Облич нападників вона не бачила, оскільки вони були у масках, у дворі було темно, в будинку світло також не включалося, крім того,до неї постійно вживалися заходи, про які вона повідомила вище, щоб вона не бачила оточуючих.
Потерпіла повідомила, що вона та чоловік були знайомі із ОСОБА_17 та ОСОБА_21 , ці особи працювали у них, останній працював близько року. ОСОБА_21 неодноразово бував у них на подвір`ї.
Приблизно за місяць довказаних подій вона і чоловік стали помічати постійну присутність у селі Копаніавтомобілю «ЗАЗ - Таврія» білого кольорупід керуванням ОСОБА_17 , який систематично проїздив повз їх домоволодіння.
Під час досудового розслідування їй були повернуті гроші в сумі близько 47000 гривень та саме ті цінності вироби із золота, які були викраденіу неї під час розбійного нападу за наведених вище обставин.

Потерпілий ОСОБА_12 показав суду, що він і ОСОБА_42 , яка є його дружиною, мешкають за вказаною вище адресою.
27 жовтня 2016 року близько дев`ятнадцятої години, коли він із дружиною приїхав додому, на території зазначеного домоволодіння, одразу після того, як вони вийшли із автомобілю, на них був вчинений напад.
Зокрема, у цей момент він почув крик дружини, потім на них напала група осіб, які ховалися на території двору, та які застосували до них фізичне насильство.
На нього напало три особи -спочатку до нього був застосований сльозогінний газ, який був розпилений із балончика йому в обличчя, потім - пневматична зброя.
Після цього йому були нанесені множинні удари по різних частинах тіла, від чого він впав. Коли знаходився у лежачому положенні його побиття було продовжене, у зв`язку із чим він втрачав свідомість.
Потім його та дружину нападники затягнули у коридор будинку,заздалегідь стягнувши йому руки за спиною пластиковим джгутом.
Нападників було п`ятеро, всі вони були одягнені успеціальний одяг темного кольору, їх обличчя були сховані під масками типу «балаклава»,взуті у військові черевики «берці».
Нападники заволоділи належними їм грошима у сумі близько 47000 гривень, які знаходилися у автомобілі, та виробами із золота, що зберігалися у будинку.
Викрадене майно було повернуто їм під час досудового розслідування.
Крім того, потерпілий показав, що напередодні цих подій ОСОБА_21 неодноразово перебував на території зазначеного домоволодіння, оскільки працював у нього. Приблизно за місяць до описаних подій ОСОБА_21 залишив роботу.

Із показань ОСОБА_39 , допитаного судом у якості свідка, вбачається, що вінособисто знайомий з усіма обвинуваченими. З ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_18 протягом тривалого часу.
У вересні 2016 року до нього звернувся ОСОБА_17 та попросив у борг гроші в сумі 15000 гривень.
Від ОСОБА_17 він дізнався про планування вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , та про те, що для його підготовки і реалізації плану необхідні гроші, а саме: для придбання знарядьта засобів вчинення злочину - масок типу «балаклава», спеціального одягу, кайданок та рукавичок.
Зазначені предмети одягу були необхідні для того,щоб потерпілі та сторонні особи не впізнали членів організованої групи, які будуть брати участь у вчиненні розбійного нападу, та для того щоб не залишити слідів на місці вчинення злочину.
Придбання знарядь та засобів вчинення злочину планувалося здійснити у місті Харкові.
Знаючи про план розбійного нападу на ОСОБА_12 , але не будучі ознайомленим із його деталями, усвідомлюючи, що гроші будуть використані для придбання знарядь та засобів вчинення кримінального правопорушення, він наприкінці вересня початку жовтня 2016 року передав ОСОБА_17 , який приїхав до смт Орілька Лозівського району Харківської області на автомобілі «ЗАЗ - Таврія», білого кольору, зазначену суму грошей.
Також із показань ОСОБА_39 вбачається, що він, будучи обізнаним проплан вчинення розбійного нападу на потерпілого, надав учасникам організованої групи, зокрема обвинуваченим ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 своє житло квартиру АДРЕСА_7 , як місце для їх підготовки, у тому числі безпосередньо перед вчиненням розбійного нападу перевдягання у спеціальний одяг, підготовки знарядь та засобів вчинення злочину,так і як місце переховування одразу після вчинення ними кримінального правопорушення.
При цьому ОСОБА_40 показав, що прибувши 27 жовтня 2016 року між дев`ятнадцятою і двадцятою годинами до свого житла зазначеної квартири, він застав у ній ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які були у масках «балаклавах» та які перевдягалися із спеціальногоформеного одягу у повсякденний.Обвинуваченімали при собі балончики із сльозогінним газом та пластикові хомути.
Від обвинувачених, зокрема від ОСОБА_17 , він дізнався, що вони вчинили розбійний напад на ОСОБА_12 і ОСОБА_65 .
До цього ж ОСОБА_40 повідомив, що поруч із будинком, у якому він мешкає, стояв автомобіль марки «ЗАЗ - Таврія», керування яким здійснював ОСОБА_17 .
Під час знаходження у зазначеній квартирі ОСОБА_17 передав йому гроші, які він, свідок, за його ж вказівкою перерахував та розділив.
Разом із цим ОСОБА_40 показав, що він усвідомлював, що це ті гроші, якими обвинувачені заволоділи під час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_65 .
При цьому ОСОБА_17 вказав йому наступне «Забери свою долю, віддай всім, а далі буде видно».
Всього було 47300 гривень.Учасникиорганізованої групи отримали по 8000 гривень кожний, собі він залишив 7300 гривень, як частину майна, здобутого внаслідок вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_40 показав суду, що знаряддя та засоби вчинення злочину,обвинувачені склали у п`ять пакетів та залишили за місцем його мешкання, які він заховав у своєму гаражі, а потім добровільно видав співробітникам правоохоронних органів.
Згідно із показаннями ОСОБА_39 під час вилучення взуття, одягу та знарядь вчинення злочину в одному із пакетів в речах були виявленівироби із золота, в тому числі каблучка та ланцюжок.

Згідно із вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07 листопада 2018 року ОСОБА_40 був засуджений за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 187 КК України пособництво у вчинені розбою, тобто нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого організованою групою (бандою).

Показання ОСОБА_39 , надані під час судового розгляду у Первомайському міськрайонному суді Харківської області, відповідають обставинам, встановленим Лозівським міськрайонним судом Харківської області, які викладені у зазначеному вироку.

Сторона захисту заявила про те, що показання ОСОБА_39 як свідка є недопустимим доказом, оскільки він є засудженою особою саме у цьому кримінальному провадженні.
На думку сторони захисту, ОСОБА_40 не є свідком у розумінні КПК України, у зв`язку із відсутністю у кримінально-процесуальному законодавстві України такого процесуального джерела доказів, як показання засудженої особи.
Крім того, із змісту заяв захисників вбачається, що показання ОСОБА_39 як свідка не можна вважати об`єктивними, оскільки вони певною мірою ґрунтуються на ухваленому щодо нього вироку, отримані із порушенням права на захист, зокрема прав, гарантованих ст. ст. 62, 63 Конституції України.
Визнаючи ці доводи неспроможними суд виходить із того, що ОСОБА_40 , будучиобвинуваченим,скористався своїм правом та 11 червня 2018 року уклав угодупро визнання винуватості у кримінальному проваджені, яке було виділено судом в окреме провадження із основного кримінального провадження.
На підставі зазначеної угоди судом 07 листопада 2018 року був ухвалений вирок щодо ОСОБА_39 , згідно із яким останньому було призначене узгоджене сторонами покарання і від відбування якого він був звільнений з випробуванням.
Вирок набрав законної сили.
Дійсно, відповідно до ст. 43 КПК України ОСОБА_40 є засудженим, але в іншому кримінальному провадженні, ніж це.
Разом із цим відповідно до ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.
ОСОБА_40 був допитаний в якості свідка у даному кримінальному провадженні щодо відомих йому обставин.
Допит відбувався з дотриманням вимог, встановлених КПК України, зокрема з дотриманням таких засад, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань.
При цьому ОСОБА_40 прибув у судове засідання та давав показання добровільно, будь якого стороннього впливу на нього не відбувалося, клопотань про участьадвоката під час його допиту не заявляв.
До того ж ОСОБА_40 від давання показань не відмовлявся, заявивши про відсутність обставин, які є перешкодою для допиту його у якості свідка.
Обставини, за яких ОСОБА_40 потребував забезпечення права на захист у даному кримінальному проваджені, відсутні.
Крім того, наведені вище показання ОСОБА_39 також узгоджуються і з іншими доказами, що наведені у цьому вироку.

З показаннями обвинуваченого ОСОБА_19 щодо обставин вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , потерпілих, свідка ОСОБА_39 узгоджуються в деталях дані, відображені в письмових джерелах доказів.

Із змісту протоколу огляду місця події від 28 жовтня 2016 року та фототаблиці до нього вбачається, що у ньому зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення у будинку та на території домоволодіння АДРЕСА_6 , де, згідно із показаннями ОСОБА_19 , потерпілих та свідка ОСОБА_39 був вчинений розбій організованою групою, учасниками якої були ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , поєднаний з проникненням у житло.
Згідно із даним протоколом на території двору і цоколі будинку виявлені сліди речовини бурого кольору. Також на території двору виявлені сліди підошов взуття.
Біля входу у будинок знаходиться автомобіль «Форд Куга».
На момент огляду порядок у будинку, зокрема у коридорах та спальній кімнаті № 1,порушений. На підлозі у спальній кімнаті № 1 виявлено порожню шкатулку для зберігання прикрас.
З місця події були вилучені: сліди пальців рук; два фрагменти тканини; змиви речовини бурого кольору; шапка «балаклава»; ніж; дві куртки; стаціонарний телефон; чотири розрізані полімерні хомути білого кольору із застібками чорного кольору, шланг (т. 8 а.с. 29 - 48).

Сторона захисту заявила клопотання про визнання протоколу огляду місця події від 28 жовтня 2016 року недопустимим доказом, оскільки у вказаному протоколі не зазначено характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовувалися при проведені даної слідчої дії, умови та порядок їх використання, а також те, що не кожен аркуш протоколу підписаний потерпілою.

Визнаючи заяви сторони захисту безпідставними та відкидаючи їх, суд виходить з того, що огляд місця події був проведений у порядку, визначеному ст. ст. 223, 233, 237КПК України, хід і результати якого зафіксовані, як у протоколі, так і шляхом здійснення фотозйомки, відповідно до ст. ст. 103-107 КПК України.
Аналіз даного протоколу огляду та додатків до нього у їх сукупності свідчить про те,що дані, зафіксовані у них, відображають зміст проведення цієї слідчої дії з максимальною повнотою і наочністю, за участю потерпілої.
Зауважень від понятих щодо невідповідності змісту протоколу фактичним обставинам не надійшло.
Відповідно до ст. 237 КПК України при огляді слідчий абоза його дорученням залучений спеціаліст має право, окрім іншого, проводити фотографування.

Статтею 105 КПК України передбачено, що додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, а також засвідчені підписами слідчого, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Фототаблиця до протоколу виготовлена слідчим ОСОБА_66 та ним і підписана.

Підписання зазначених додатків до протоколу та фотофіксація вилучення речових доказів КПК України не передбачені, до того ж є очевидним, що фототаблиця не могла бути виготовлена на місці проведення огляду.
Крім того, виявлені в ході огляду місця події предмети, які були вилучені і у подальшому визнані речовими доказами, зафіксовані на фотознімках.
Всупереч твердженням сторони захисту кожна сторінка протоколу підписана потерпілою, у ньому зазначені характеристики технічного засобу фіксації, носія інформації та умови їхвикористання.

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 570 від 06 січня 2017 року, яка призначена постановою слідчого від 08 листопада 2016 року, та додатків до нього, встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразків крові ОСОБА_12 , ОСОБА_37 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 .
На наданій на дослідження шапці (балаклаві), вилученій під час огляду зазначеного домоволодіння 28 жовтня 2016 року, виявлено кров людини та клітини з ядрами, в об`єкті № 9 виявлено клітини з ядрами, кров не виявлено.
Встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) сліду крові та клітин з ядрами, виявлених на шапці.
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) сліду крові та клітин з ядрами, виявлених на шапці збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові потерпілої ОСОБА_37 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілями) зразків крові ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_67 і сліду крові та клітин з ядрами, виявлених на шапці, складає 1,37х10-34.
Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 7децильонів осіб (7,26х10- 33).
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 9), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб та є не придатними для ідентифікації (т. 9 а.с. 92 - 118).

Дані, встановлені під час огляду місця події у сукупності з висновками судової молекулярно-генетичної експертизи № 570, узгоджуються із показаннями обвинуваченого ОСОБА_19 щодо місця та способу вчинення злочину, повністю і в деталях узгоджуються з показаннями потерпілих ОСОБА_12 і ОСОБА_42 про застосування до них під час розбійного нападу фізичного насильства, знарядь вчинення злочину пластикових хомутів, шапки (балаклави) до ОСОБА_42 , а також із показаннями свідка ОСОБА_68 .

Згідно із протоколом огляду місця події від 31 жовтня 2016 року та фототаблицею до нього ОСОБА_40 добровільно видав слідчому приховані ним знаряддя та засоби вчинення злочину, які були використані ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 під час вчинення розбійного нападу у складі організованої групи на ОСОБА_12 і ОСОБА_37 (на даний час прізвище ОСОБА_38 ), а також предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом - цінності, що належали потерпілим, якими заволоділи учасники організованої групи вказані обвинувачені, в процесі вчинення розбійного нападу, зокрема: спеціальний формений одяг чорного кольору - штани і куртку, зі слідами речовини бурого кольору, кофту чорного кольору, рукавички чорного кольору, маску (балаклаву) чорного кольору, військові черевики (берці) чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які зберігалися у пакеті № 1; спеціальний одяг чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, кофту чорного кольору, рукавички чорного кольору, розвантажувальний жилет, чорного кольору, в середині якого знаходилися: пневматичний пістолет № НОМЕР_14 , всередині магазинузнаходиться балончик і металеві кульки; два мисливські патрони 16 калібру; маску чорного кольору (балаклава); військові черевики (берці) чорного кольору, які зберігалися у пакеті № 2; спеціальний одяг чорного кольору штани і куртку, рукавички чорного кольору, військові черевики (берці) чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, розвантажувальний жилет, чорного кольору, в середині якого знаходився пневматичний пістолет № НОМЕР_15 з балончиком та металевими кульками, два фрагменти пластикових джгутів білого кольору з чорним фіксатором, які зберігалися у пакеті № 3; спеціальний одяг чорного кольору штани зі слідами речовини бурого кольору і куртку, кофту чорного кольору, дві маски чорного кольору і одну маску камуфльованої розцвітки, розвантажувальний жилет в середині якого знаходяться балончики «Терен 4м» у кількості двох штук, рукавички чорного кольору, військові черевики (берці) чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору, які зберігалися у пакеті № 4; спеціальний одяг чорного кольору штани і куртку, кофту чорного кольору, рукавички чорного кольору, військові черевики (берці) чорного кольору, розвантажувальний жилет в середині якого знаходиться балончик «Терен-4», пару шкарпеток чорного кольору, маску балаклаву чорного кольору, які зберігалися у пакеті № 5; вироби із золота, а саме: дві сережки у формі кілець, ланцюжок, хрестик, каблучку; дерев`яний хрестик.
Наведені предмети були вилучені (т. 8 а.с. 195 - 200).

Вилучені під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року предмети були визнані речовими доказами та долучені до кримінального провадження у відповідній якості, що підтверджується постановою слідчого від 03 листопада 2016 року (т. 8 а.с. 216-218).

Зазначені речові докази були безпосередньо дослідженіпід час судового розгляду.

Сторона захисту на протязі розгляду даного кримінального провадження намагалася переконати суд у тому, що зазначені знаряддя і засоби вчинення злочину, а також предмети, здобуті кримінально-протиправним шляхом були видані ОСОБА_69 під примусом співробітників правоохоронних органів, їх вилучення проведено із порушенням порядку, встановленого КПК України, а саме: без ухвали слідчого судді на проведення огляду володіння особи та не за місцем виявлення зазначених предметів.
Посилаючись на наведене захисники, яких підтримали обвинувачені, просили суд визнати протокол огляду місця події від 31 жовтня 2016 року та речові докази, отримані під час проведення зазначеної слідчої дії, недопустимими доказами.

Визнаючи ці доводи сторони захисту неспроможними та відкидаючи їх суд виходить із наступного.
Так, у своїх показаннях, які суд сприймав безпосередньо, ОСОБА_40 підтвердив, що його дії, які зафіксовані у протоколі огляду місця події,були виключно добровільними.
На початковій стадії досудового розслідування, коли правоохоронцям ще не було відомо про всі обставини вчинення злочину він самостійно повідомив їм, що, діючи як пособник, у тому числі приховав знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення, а також предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом.
Добровільно і самостійно вказав місце приховування.
Щодо процесуального аспекту то відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.
Із змісту показань ОСОБА_39 вбачається, що фактичноа ні огляд, а ні обшук його володіння гаражу не проводився, оскільки про це місце він повідомив самостійно, а предмети, про які йдеться вище, були видані ним добровільно.
За таких обставин суд доходить висновку, що підстави для звернення до слідчого судді для надання дозволу на проведення огляду або обшуку, були відсутні.
Крім того із відповідного протоколу вбачається, що він складений слідчим ОСОБА_70 у селі Петропілля Лозівського району Харківської області в період часу з 09 години 15 хвилин до 10 години.
Разом із цим слідчий ОСОБА_71 у цей же день в період часу з 07 до 09 години проводив обшук за місцем мешкання ОСОБА_17 у цьому ж населеному пункті.
Таким чином, проаналізувавши наведені дані, суд вважає встановленим, що вказані знаряддя та засоби вчинення злочину, а також майно, що було здобуте кримінально- протиправним шляхом, переховувалося ОСОБА_69 у смт Орілька Лозівського району, після повідомлення про місце його знаходження було доставлено слідчому у село Петропілля, де фактично було добровільно видане, про що складений відповідний протокол.
Зазначені обставини також свідчать про те, що описані вище дії вчинялися ОСОБА_69 добровільно.
Щодо процесуального оформлення,то воно здійснено відповідно до вимог ст. ст. 104, 105, 223, 237 КПК України.
Стосовно відмови ОСОБА_39 від підписання бирок на пакуванні речових доказів, то ця обставина свідчить лише про те, що він скористався своїм відповідним правом та не тягне за собою визнання доказів недопустимими.

Згідноіз висновками судово медичних імунологічних експертиз №№ 2613-И/16, 2614-И/16 від 14 грудня 2016 року, № 2626-И/16 від 26 грудня 2016 рокукров ОСОБА_12 відноситься до групи Вз ізогемаглютиніном анті А із супутнім антигеном Н.
Кров ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ) належить до групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В (т. 9 а.с. 9 11, 52, 53, 55, 56).

Із постанов прокурора від02 листопада 2016 року та протоколів отримання зразків для проведення експертиз від цієї ж дати вбачається, що у ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в порядку, визначеному ст. 245 КПК України, були відібрані біологічні зразки, а саме зразки крові, для проведення експертних досліджень, які зазначені особи надали добровільно.
Результати зазначених слідчих дій належним чином, у порядку, визначеному ст. 104 КПК України зафіксовані у відповідних протоколах (т. 24 а.с. 55 - 64).
Таким чином, суд вважає заяви сторони захисту про допущення порушень вимог КПК України при проведенні цих слідчих дій надуманими.

Відповідно до висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2615-И/16 від 14 грудня 2016 року кров ОСОБА_17 , відноситься до групи АВ із супутнім антигеном Н (т. 9 а.с. 43, 44).

Згідно із висновком судово медичної імунологічної експертизи № 2616-И/16 від 14 грудня 2016 року кров ОСОБА_18 , відноситься до групи Аз ізогемаглютиніном анті Віз супутнім антигеном Н (т. 9 а.с. 46, 47).

За висновком судово медичної імунологічної експертизи № 2617-И/16 від 15 грудня 2016 року кров ОСОБА_20 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В (т. 9 а.с. 37, 38).

Відповідно до висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2618-И/16 від 15 грудня 2016 року кров ОСОБА_21 , відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анті В (т. 9 а.с. 40, 41).

Згідно із висновком судово медичної імунологічної експертизи № 2619-И/16 від 14 грудня 2016 року кров ОСОБА_19 ,відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В (т. 9 а.с. 49, 50).

Із висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2629-И/16 від 27 грудня 2016 року вбачається, що на формених брюках, вилучених у ОСОБА_39 , під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року, виявлена кров людини і виявлені антигени В і Н, а також ізогемаглютинін анті А. Походження цієї крові від людини з групою кровіВ з ізогемаглютиніном анті А і супутнім антигеном Н, якою може бути потерпілий ОСОБА_12 ,не виключається. Від ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_21 ця кров статися не могла (т. 8 а.с. 243 - 245).

Відповідно до висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2625 И/16 від 28 грудня 2016 року на формених брюках із комплекту спецодягу,вилучених у ОСОБА_39 в ході огляду місця події 31 жовтня 2016 року, виявлена кров людини групи Вз ізогемаглютиніном анті А і з супутнім антигеном Н, походження якої від потерпілого ОСОБА_12 не виключається(т. 8 а.с. 247 - 249).

За висновком судово медичної імунологічної експертизи № 2627-И/16 від 26 грудня 2016 року на формених брюках, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року, виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анті А та виявлений антиген Н,походження якої від потерпілого ОСОБА_12 не виключається. Однак, неможна виключити можливість присутності домішку крові, що сталася і від потерпілої ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ). Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла(т.9 а.с. 2 - 4).

Згідно із висновком судово медичної імунологічної експертизи № 2628-И/16 від 28 грудня 2016 року на формених брюках, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року, виявлена кров людини і виявлені антигени В і Н, а також ізогемаглютинін анті А, походження якої від потерпілого ОСОБА_12 не виключається. Крім того, не можна виключити можливості присутності в об`єктах дослідження домішок крові, що походить і від потерпілої ОСОБА_37 ( ОСОБА_42 ). Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла (т. 9 а.с. 6, 7).

Із висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2626-И/16 від 26 грудня 2016 року вбачається, що на формених брюках, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року, виявлена кров людини групи В зізогемаглютиніном анті А, та виявлено антиген Н, походження якої від потерпілого ОСОБА_12 не виключається. Однак, не виключається можливість присутності в об`єктах дослідження домішку крові, що походить від потерпілої ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ). Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла(т. 9 - 11).

Відповідно до висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2631-И/16 від 26 грудня 2016 року на військових черевиках, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року, виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анті А, та виявлено антиген Н, походження якої від потерпілого ОСОБА_12 не виключається.Однак, не можна виключити можливості присутності в об`єктах дослідження домішку крові, що походить від потерпілої ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ). Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла (т. 9 а.с. 13-15).

Зависновком судово медичної імунологічної експертизи № 2634-И/16 від 27 грудня 2016 року на військових черевиках, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року, виявлена кров людинита виявлено антигени В і Н.Походження цієї групи крові від людини з групою крові Вз ізогемаглютиніном анті А і супутнім антигеном Н, якою може бути ОСОБА_12 не виключається. Однак, не можна виключити походження цих слідів за рахунок змішування крові від людини групи В з ізогемаглютиніном анті А, яким є ОСОБА_12 з кров`ю людини групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В, якою є ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ). Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла.
На цих же черевиках, виявлена кров людини з антигеном Н. Походження цієї крові від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анті А і анті В, якою є ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), не виключається. Від ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла(т. 9 а.с. 17 - 19).

Згідно із висновком судово медичної імунологічної експертизи № 2630-И/16 від 28 грудня 2016 року на військових черевиках, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року виявлено кров людини групи В зізогемаглютиніном анті А і супутнім антигеном Н, походження якої від ОСОБА_12 не виключається. Не можна також категорично виключити можливості присутності у об`єктах дослідження домішку крові групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В, яка може походити від ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ). Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла.
На цих же черевиках виявлена кров людини, в якій виявлений тільки антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в об`єкті дослідження відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В, походження якої від ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), не виключається.Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла (т. 9 а.с. 21 - 23).

Із висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2623-И/16 від 28 грудня 2016 року на форменій куртці, вилученої у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року виявлено кров людини, виявлений антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в об`єкті дослідження відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В, походження якої від ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), не виключається. Від ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла (т. 9 а.с. 25 - 27).

Відповідно до висновку судово медичної імунологічної експертизи № 2621-И/16 від 26 грудня 2016 року на форменій куртці, вилученої у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року виявлено кров людини групи В з ізогемаглютиніном анті А і виявлений антиген Н, походження якої від ОСОБА_12 не виключається. Не виключається присутність домішку крові від ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ). Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла (т. 9 а.с. 29 - 31).

Згідно із висновком судово медичної імунологічної експертизи № 2620-И/16 від 28 грудня 2016 року наформеній куртці, вилученої у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року виявлено кров людини групи В з ізогемаглютиніном анті А і супутнім антигеном Н, походження якої від ОСОБА_12 не виключається. Не можна також категорично виключити можливості присутності у об`єктах дослідження домішку крові групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В, яка може походити від ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ). Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла.
Також на вказаній куртці виявлена кров людини, у якій виявлений тільки антиген Н. Таким чином, можна вважати, що кров в об`єкті дослідження відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анті А і анті В, походження якої від ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), не виключається. Від ОСОБА_17 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 ця кров статися не могла (т. 9 а.с. 33 - 35).

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 571 від 12 січня 2017 року, яка призначена постановою слідчого від 08 листопада 2016 року, та додатків до нього, встановлено, що на наданих на дослідження рукавичках, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року (об`єкти №№ 1,3),виявлено кров людини та клітини з ядрами; в об`єктах №№ 2, 4 виявлено клітини з ядрами, кров не виявлено.
Встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) слідів крові та клітин з ядрами. виявлених на рукавичках (об`єкти №№ 1, 3). Встановити генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на рукавичці «ІІ» (об`єкт № 4), не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом ДНК у даному об`єкті.
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами та сліду крові, виявлених на рукавичці «І» (об`єкт № 1), збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_12 та не збігається з генетичними ознаками (ДНК - профілями) зразків крові ОСОБА_37 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 ОСОБА_21 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 і слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на рукавичці «І» складає 1,8х10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 533 нонильонів осіб (5,54х1032).
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на рукавичці «І», є змішаними, містять генетичні ознаки більш ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразка крові ОСОБА_12 та не містяться генетичні ознаки (ДНК - профілі) зразків крові ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 .. ОСОБА_21 .
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами та сліду крові, виявлених на рукавичці «ІІ» збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_12 та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілями) зразків крові ОСОБА_37 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 ОСОБА_21 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 і слідів крові та клітин з ядрами, виявлених на рукавичці «ІІ» складає 4,25х10-31. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 2 нонильонів осіб (2,35х1030) (т. 9 а.с. 121 - 132).

Згідно із висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 588 від 14 лютого 2017 року, яка призначена постановою слідчого від 08 листопада 2016 року, та додатків до нього, встановлено, що нашапці(масці - балаклаві) чорного кольору, вилученої у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року (об`єкти №№ 1,2), виявленоклітини з ядрами, кров не виявлено.
Встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкти №№ 1,2).
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 2), належать особі чоловічої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_18 , та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілями) зразків крові ОСОБА_12 , ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_18 та клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 2), складає 2,06х10-35. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 48 децильонів осіб (4,85х1034).
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 1), є змішаними, містять генетичні ознаки (ДНК - профіль) більш, ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразка крові ОСОБА_12 , та не містять генетичні ознаки (ДНК - профілі) зразків крові ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 (т. 9 а.с.135 - 144).

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 575 від 22 лютого 2017 року, яка призначена постановою слідчого від 08 листопада 2016 року, та додатків до нього, встановлено, що на шапці (балаклаві)зеленого кольору, вилученої у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року (об`єкти №№ 1,2), виявлено клітини з ядрами, кров не виявлено.
Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 2).
Встановити генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 1), не представляється за можливе у зв`язку з надзвичайно низьким вмістом (або відсутністю) ДНК в даному об`єкті.
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 2), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразка крові ОСОБА_18 , та не містяться генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразків крові ОСОБА_12 , ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 (т. 9 а.с. 147 - 156).

Згідно із висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 581 від 24 лютого 2017 року, яка призначена постановою слідчого від 08 листопада 2016 року, та додатків до нього, встановлено, що на рукавичкахчорного кольору, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року (об`єкти №№ 1 - 4), виявлено клітини з ядрами, кров не виявлено.
Встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на рукавичках (об`єкти №№ 2, 3).
Генетичні ознаки (ДНК - профілі) клітин з ядрами, виявлених на рукавичках (об`єкт №№ 2, 3), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразка крові ОСОБА_21 , та не містяться генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразків крові ОСОБА_12 , ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 .
Генетичні ознаки (ДНК - профілі) клітин з ядрами, виявлених на рукавичках (об`єкт №№ 1,4), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб та є непридатними для ідентифікації(т. 9 а.с. 159 - 169).

Відповідно до висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № 582 від 06 березня 2017 року, яка призначена постановою слідчого від 08 листопада 2016 року, та додатків до нього, встановлено, що на рукавичках, вилучених у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року (об`єкт № 1), виявлено кров людини та клітини з ядрами; в об`єктах №№ 2 4 виявлено клітини з ядрами, кров не виявлено.
Встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) сліду крові та клітин з ядрами, виявлених на рукавичках (об`єкт № 1), та клітин з ядрами, виявлених на рукавичках (об`єкти №№ 2-4).
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) сліду крові та клітин з ядрами, виявлених на рукавичці «І» (об`єкт № 1), і клітин з ядрами, виявлених на рукавичці «ІІ» (об`єкт № 3), збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_12 і не збігаються генетичними ознаками (ДНК - профілями) зразків крові ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_12 , та сліду крові й клітин з ядрами, виявлених на рукавичці «І» (об`єкт № 1), і клітин з ядрами, виявлених на рукавичці «ІІ» (об`єкт № 3) складає 1,8х10-33. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 553 нонильонів осіб (5,54х1032).
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на рукавичках (об`єкти №№2,4), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК - профілі) зразків крові ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , і не містять генетичні ознаки (ДНК - профілі) зразків крові ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 (т. 9 а.с. 172 - 183).

Згідно із висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 572 від 21 лютого 2017 року, яка призначена постановою слідчого від 08 листопада 2016 року, та додатків до нього, встановлено, що на шапці (масці - балаклаві) чорного кольору, вилученої у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року (об`єкти №№ 1,2), виявлено клітини з ядрами, кров не виявлено.
Встановлено генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкти №№ 1,2).
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 1), належать особі чоловічої генетичної статі та збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілем) зразка крові ОСОБА_19 , та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК - профілями) зразків крові ОСОБА_12 , ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 .
Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_19 , та клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 1), складає 6,60х10-38. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 15ундецильонів осіб (1,51х1037).
Генетичні ознаки (ДНК - профіль) клітин з ядрами, виявлених на шапці (об`єкт № 2), є змішаними, містять генетичні ознаки (ДНК - профіль) більш, ніж однієї особи, серед яких містяться генетичні ознаки (ДНК - профіль) зразка крові ОСОБА_19 та не містять генетичні ознаки (ДНК - профілі) зразків крові ОСОБА_12 , ОСОБА_37 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 (т. 9 а.с. 205 - 214).

Таким чином, суд, оцінивши дані, отримані за результатами вказаних судово-медичних імунологічних, судових молекулярно-генетичних експертиз у їх сукупності з іншими наведеними доказами, а також даними, які містять у собі досліджені у судовому засіданні речові докази всі речі і предмети, про які йдеться вище, доходить висновку, що вказані маски, типу «балаклава», куртки, брюки, кофти, розвантажувальні жилети, рукавички, військові черевики, балончики зі сльозогінним газом, пластикові хомути, придбані учасниками організованої групи в ході підготовки до вчинення злочину, і саме у цьому одязі та взутті були ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 під час розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , вчиненого з використанням пневматичних пістолетів, сльозогінного газу, пластикових джгутів та масок, типу «балаклава», зеленого кольору, застосованих до потерпілих, що, у свою чергу,беззаперечно доводить те, що розбійний напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_42 був вчинений саме ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 у складі організованої групи, за обставин, наведених у вироку, а також те, що зазначеними обвинуваченими до потерпілих було застосоване насильство, у тому числі фізичне.

Відповідно дост. 86 КПК Українидоказ визнається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом. Перелік випадків, в яких суд зобов`язаний визнати недопустимими докази, отриманні внаслідок істотних порушень прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, зазначено у ст. 87 КПК України.

Суд не бере до уваги заяви сторони захисту про недопустимість наведених висновків судово-медичних імунологічних та судових молекулярно-генетичних експертиз як доказів, оскільки, як обвинуваченими, так і їх захисниками не наведено жодних підстав, передбачених ст. 87 КПК України, за яких суд зобов`язаний визнати ці докази недопустимими.

Окрім того, доводи, наведені в обґрунтування цих заяв, суд розцінює як суб`єктивну оцінку доказів стороною захисту.

Разом із цим, зазначені експертизи проведені у порядку, визначеному ст. ст. 242, 243 КПК України. Висновки експерта складені уповноваженими особами, які мають відповідну освіту та кваліфікацію судового експерта, працюють у державних експертних установах табули попереджені про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок, та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Крім того, форма і зміст зазначених вище висновків експертиз відповідають вимогам, передбаченим ст. ст. 101, 102 КПК України, зокрема, в них зазначено: докладний опис проведених досліджень; отримані результати та їх експертна оцінка.

Під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 у будинку АДРЕСА_1 , проведеного слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 29 жовтня 2016 року, за участю, окрім інших, понятих та ОСОБА_72 , було виявлено та вилучено: гроші в сумі 1004 гривні: 22 купюри номіналом по 1 гривні; 11 купюр номіналом по 2 гривні; 16 купюр номіналом по 5 гривень; 4 купюри номіналом по 10 гривень; 12 купюр номіналом по 20 гривень; 4 купюри номіналом по 50 гривень; 4 купюри номіналом по 100 гривень, відповідно; однозарядний обріз № 5039; гранату «Ф-1» № 386-177-82-Т; запал УЗРГМ-2; маску типу «балаклава», кольору хакі; мобільні телефони марки: «Nokia», у кількості трьох штук; «LG» - одна штука; «НТС» - одна штука; «Samsung», у кількості двох штук; сім карти мобільних операторів «Київстар», «МТС»; держателі для сім-карт № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 ; документи на ім`я та сторонньої особи та ОСОБА_17 , у тому числі технічний паспорт на автомобіль «ЗАЗ - 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується даними відповідного протоколу від 31 жовтня 2016 року.
При цьому жодних заяв та зауважень з приводу проведення зазначеної слідчої дії від понятих і учасників не надійшло (т. 8 а.с. 175 - 185).

За клопотанням сторони захисту у якості свідка був ОСОБА_73 , який показав суду, що він ОСОБА_74 були присутні у якості понятих під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 .
Пам`ятає, що в ході зазначеної слідчої дії були вилучені: мобільні телефони, маска «балаклава», граната із запалом та ряд документів.
За результатами проведення обшуку був складений протокол, у якому були відображені дані щодо виявлених та вилучених речей, який був підписаний ним та іншим понятим.
В ході обшуку була присутня ОСОБА_72 дружина обвинуваченого.
Протокол обшуку при його підписанні був заповнений рукописним текстом.
Разом із цим свідок показав, що у його присутності гроші та обріз не виявлялися та не вилучалися.
При цьому свідок підтвердив, що протокол обшуку був підписаний ним та другим понятим без зауважень, оскільки вони були згодні із порядком проведення слідчої дії.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_75 у сукупності із даними протоколу обшуку житла ОСОБА_17 , суд доходить висновку, що вони в частині того, що під час обшуку не були виявлені та вилучені грошові кошти та обріз,суперечать об`єктивним даним, отриманим під час даної слідчої дії.

Так, хід і результати проведення обшуку були зафіксовані у відповідному протоколі, який складений на чотирьох аркушах та виготовлений рукописним текстом, що свідчить про те, що він був виготовлений безпосередньо на місці проведення слідчої дії. Вилучення, окрім іншого, обрізу, гранати, підривача та маски було зафіксоване за допомогою фотозйомки.

Із досліджених фотознімків вбачається, що на них зафіксовані виявлені та вилучені в процесі обшуку предмети, а також міста їх виявлення у житлі ОСОБА_17 .

Дані, зафіксовані у фототаблиці, відповідають змісту протоколу щодо місць фактичного виявлення предметів.

Факт того, що протокол обшуку був складений саме на місці проведення даної слідчої дії, а також те, що його хід і результати відповідали фактичним обставинам, підтверджується як підписами понятих на кожному аркуші протоколу, так і підписами ОСОБА_72 , які також наявні на кожному аркуші. До того ж, після проведення даної слідчоїдії ОСОБА_72 був вручений примірник протоколу обшуку, що також засвідчено її підписом.

При цьому, учасники обшуку не мали зауважень з приводу його проведення, що підтверджує те, що вони були згодні з порядком проведення слідчої дії, складанням протоколу та його змістом, засвідчивши це власноручними підписами в даному документі.

Крім того, із протоколу вбачається, що гроші, предмети і документи були виявлені у такому порядку: спочатку гроші, потім обріз, граната, підривач, маска, паперовий згорток з речовиною рослинного походження, дві пластикові пляшки, мобільні телефони та сім карти, документи.

Тобто, предмети,про які зазначив свідок, згідно із протоколом були виявлені після виявлення грошей і обрізу.

Таким чином, суд доходить висновку, що показання свідка про те, що під час обшуку не були виявлені та вилучені грошові кошти та обріз, спростовуються об`єктивними даними, зафіксованими у відповідному протоколі.
Враховуючи викладене, а також ту обставину, що із дня проведення обшуку до дня допиту ОСОБА_75 пройшов значний період часу більше чотирьох років, суд доходить висновку, що показання ОСОБА_75 про те, що під час обшуку не були виявлені та вилучені грошові кошти та обріз, мають характер припущення, а тому не беруться до уваги.

Відповідно до висновку судово балістичної експертизи № 388 від 29 листопада 2016 року обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ЗК» виробництва СРСР (заводського виготовлення), № НОМЕР_18 , виявлений під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 , - є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю.
Зазначена зброя виконана шляхом переробки стандартної (заводської) мисливської рушниці саморобним способом, що виразилося у вкороченні ствола до залишкової довжини 275 мм. і відділенні прикладу.
Даний обріз мисливської рушниці придатний для проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру (т. 9 а.с. 58 - 60).

Висновком судової вибухотехнічної експертизи № 48/2016 від 29 листопада 2016 року встановлено, що предмети, вилучені під час обшук за місцем мешкання ОСОБА_17 , є: корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, промислового способу виготовлення; підривачем до ручних гранат типу УЗРГМ 2, промислового способу виготовлення.
Згідно інформаційних джерел корпус гранати Ф-1 споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності тротил, масою 50 56 грам, а підривач типу УЗРГМ2містить комбінований заряд ініціюючої вибухової речовини (тетронітрорезорцинат свинцю та азид свинцю) масами 0,1 та 0,2 грами відповідно та бризантної вибухової речовини (тен або гексоген) масою 1,02 грами.
У своїй сукупності (штатному з`єднані) корпус гранати Ф-1 та підривач до ручних гранат типу УЗРГМ 2, утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії боєприпасів (т. 9 а.с. 61 - 65).

Обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ЗК» виробництва СРСР (заводського виготовлення), № Г 5039, корпус ручної осколкової гранати Ф-1, промислового способу виготовлення, підривач до ручних гранат типу УЗРГМ 2, промислового способу виготовлення, визнані речовими доказами та долученідо матеріалів кримінального провадження у відповідній якості, що підтверджується постановою слідчого від 13 грудня 2016 року (т. 9 а.с. 67, 68).

Оцінивши фактичні дані, отримані під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 , що зафіксовані у відповідному протоколі від 31 жовтня 2016 року та додатку до нього, у сукупності з висновками судово балістичної та вибухотехнічної експертиз, а також даними, які містять у собі речові докази, що були безпосередньо досліджені у судовому засіданні обріз, корпус гранати та підривач, суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_17 придбавта зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю та бойові припаси.

Згідно із протоколом обшуку від 31 жовтня 2016 року, що був проведений слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 29 жовтня 2016 року, за участю понятих та ОСОБА_17 у автомобілі останнього, марки ЗАЗ 1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , були виявлені та вилучені: мобільний телефон «Samsung», записна книжка та патрон для мисливської зброї 16-го калібру, який відповідає калібру однозарядного обрізу вилученого за місцем мешкання ОСОБА_17 .
Пропозицій та зауважень від учасників даної слідчої дії не надходило (т. 8 а.с. 186 - 189).

Із відповідного протоколу від 31 жовтня 2016 року вбачається, що під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_19 , дозвіл на який надано ухвалою слідчого судді від 01 листопада 2016 року (т. 19 а.с.154),окрім іншого, були виявлені та вилучені: дві пари сережок із жовтого та сіро-білого металу; каблучка із сірого металу з камінням; каблучка із жовтого металу; гроші в сумі 8200 гривень: 31 купюру номіналом по 200 гривень; 17 купюр номіналом по 100 гривень; 6 купюр номіналом по 50 гривень; а також: 9 купюр номіналом по 500 гривень та 50 купюр номіналом по 200 гривень; пластикові картки з номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 (т. 8 а.с. 190 - 194).

Відповіднодо протоколу обшуку від 31 жовтня 2016 року та відеозапису вказаної слідчої дії,на підставі ухвали слідчого судді від 29 жовтня 2016 року,за участю понятих, ОСОБА_76 і ОСОБА_18 , працівників оперативного підрозділу та підрозділу Національної поліції «КОРД», слідчим, був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_18 , під час якого були виявлені десять талонів на дизельне пальне та гроші в сумі 8300 гривень.
При цьому з відеозапису вбачається, що на початку обшуку, а саме - при оголошенні ухвали слідчого судді, на 10 хвилині слідчий повідомив, що окрім іншого, підлягають відшуканню талони на дизельне пальне.
Обшук тривав більше години, був розпочатий з коридорів, продовжений у ванній кімнаті, після чого були обшукані житлові кімнати. Слідча дія фіксувалася шляхом здійснення відеозапису із максимальною наочністю, за постійної присутності понятих та мешканців будинку, у тому числі ОСОБА_18 .
Згідно із відеозаписом час 0:37:28 - 31, при проведенні обшуку у другій кімнаті, при первинному відкритті висувного ящику в ньому вже знаходилися зазначені талони, голографічною стрічкою до верху, на які слідчий не звернув уваги.
Вдруге цей ящик порожньою правою рукою відкрив оперативний співробітник, якій дістав із нього згадані талони у кількості 10 штук та передав їх слідчому час 0:37:45 55.
На 51 хвилині обшуку, за вказівкою ОСОБА_18 , у внутрішньому карміні пальто, що знаходилося у шафі, слідчий виявив гроші в сумі 8300 гривень: 42 купюри номіналом по 50 гривень; 53 купюри номіналом по 100 гривень; 2 купюри номіналом по 200 гривень; 1 купюра номіналом 500 гривень, відповідно.
З приводу виявлених грошей ОСОБА_18 пояснив, що це частина грошей, які були здобуті злочинним шляхом під час розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_65 .
У літній кухні був виявлений та вилучений пластиковий хомут (т. 8 а.с. 157 - 162).

Захисник ОСОБА_26 і обвинувачений ОСОБА_18 заявили про визнання даного протоколу обшуку недопустимим доказом, оскільки ця слідча дія була проведена з істотним порушенням відповідних положень КПК України.
На думку захисника: у протоколі зазначені не всі учасники обшуку; у проведенні обшуку брали участь працівники поліції підрозділу особливого призначення «КОРД», які не мали на це права; дана слідча дія була сфальсифікована, оскільки під час її проведення правоохоронцями було «підкинуто» 10 талонів на дизельне пальне та вона була проведена із застосуванням погроз, зокрема до обвинуваченого ОСОБА_18 .
Визнаючи ці заяви сторони захисту безпідставними та відкидаючи їх, суд виходить із встановлених фактичних обставин, за яких була проведена зазначена слідча дія, та про які зазначено вище, а також із того, що обшук був проведений у порядку, визначеному ст. ст. 233, 234, 236 КПК України, хід і результати якого зафіксовані, як у протоколі, так і шляхом здійснення відеозапису, що проведений і є його невід`ємним додатком, відповідно до ст. ст. 103-107, 236 КПК України.
Аналіз даного протоколу обшуку і відеозапису у їх сукупності свідчить про те, що дані, зафіксовані у них, відображають зміст проведення однієї і тієї ж самої слідчої дії, при цьому у відеозаписі обшук зафіксований з максимальною повнотою і наочністю.
Жодних заяв і зауважень від понятих та учасників цієї слідчої дії, у тому числі щодо: невідповідності змісту протоколу вчиненим діям; перевищення службових повноважень працівниками поліції та вчинення ними будь-яких інших протиправних дій, не надходило.
Таким чином, суд доходить висновку, що наведені вище заяви є нічим іншим, як суб`єктивним сприйняттям подій стороною захисту, які вона намагалася видати за фактичні обставини.
До того ж суд зазначає, що згідно із обвинувальним актом а ні ОСОБА_18 , а ні іншим обвинуваченим не ставиться у провину заволодіння під час розбійного нападу у складі організованої групи, талонами на дизельне пальне у кількості десяти штук, тоді як суд у відповідності до ст. 337 КПК України проводить судовий розгляд лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Крім того, відповідно до Положення про підрозділ поліції особливого призначення «Корпус оперативно раптової дії», затвердженого наказом МВС України № 958 від 26 листопада 2018 року, одним із основних завдань та функцій зазначеного підрозділу є здійснення заходів у сфері протидії злочинності, які пов`язані з підвищеною загрозою для життя і здоров`я поліцейських, високою ймовірністю збройного опору та передбачають, що поліцейські повинні мати високий рівень фізичної підготовленості, професійної майстерності та вміння впевнено діяти в екстремальних умовах.
Враховуючи викладене, те, що співробітники зазначеного підрозділу поліції безпосередньо обшук не проводили та у житлі не знаходилися, а здійснювали заходи із забезпечення безпеки поліцейських, що проводили зазначену слідчу дію на території вказаного домоволодіння, суд доходить висновку, що відповідна заява захисника є безпідставною.

Під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_20 у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , проведеного слідчим на підставі ухвали слідчого судді від 29 жовтня 2016 року, за участю понятих та ОСОБА_77 матері обвинуваченого, окрім іншого, були виявлені та вилучені предмети, викрадені в ході розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 прикраси, виготовлені із золота: каблучка з камінцями, яка знаходилася у комоді, та браслет із чорним камінцем на застібці, який знаходився у сумці ОСОБА_20 , разом із його документами, що підтверджується даними відповідного протоколу від 31 жовтня 2016 року.
При цьому жодних заяв та зауважень з приводу проведення зазначеної слідчої дії від її учасників не надійшло (т. 8 а.с.163 - 169).

Допитана за клопотанням захисника ОСОБА_27 у якості свідка ОСОБА_77 показала суду, що рано вранці 31 жовтня 2016 року за місцем мешкання її та ОСОБА_78 , був проведений обшук, в ході якого були виявлені та вилучені, окрім іншого, зазначені вище ювелірні вироби.
Каблучка була виявлена у комоді, браслет був виявлений у сумці, яка належала ОСОБА_20 , серед документів останнього.
За результатами слідчої дії був складений відповідний протокол, зміст якого відповідав фактичним обставинам.

Разом із цим, суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_77 про те, що: копію відповідної ухвали слідчого судді вона не отримувала; під час слідчої дії до ОСОБА_20 було застосоване фізичне насильство; каблучка була виявлена у комоді, де близько 05 години 30 хвилин цього предмету ще не було, вважає їх надуманими та відкидає, оскільки вони спростовуються сукупністю даних, зафіксованих у наведеному протоколі обшуку, згідно із якими ОСОБА_77 отримала копію ухвали слідчого судді, що підтверджено її підписом, пропозицій та зауважень з приводу проведення цієї слідчої дії не мала.

Із відповідного протоколу від 31 жовтня 2016 року вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді від 29 жовтня 2016 року, був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_21 , в ході якого були виявлені та вилучені: металевий балончик із зжатим газом; кредитна картка; картки на отримання дизельного пального у кількості 10 штук; мобільні телефони марки: «Nokiа», у кількості двох штук; «Samsung», у кількості двох штук; «Моtоrоlа» - одна штука; держателі для сім-карт мобільних операторів: «Київстар» № НОМЕР_19 , № НОМЕР_20 , № НОМЕР_21 , № НОМЕР_22 , № НОМЕР_23 , «Лайф» № НОМЕР_24 ; «МТС» № НОМЕР_25 , № НОМЕР_26 ; коробки з під сім-карт «МТС» № НОМЕР_27 ; коробки з під мобільних телефонів «Samsung» з документами, «НТС» з документами, «Клік»; сім-карти мобільних операторів «МТС», «Київстар»; предмети одягу: камуфляжні штани зеленого кольору; камуфляжна жилетка зеленого кольору; флеш-носій; обрізані сім-карти мобільних операторів «Лайф», «МТС»; корпус ручної гранати «Ф-1» № НОМЕР_28 ; підривач до ручних гранат типу УЗРГМ -2 (т.8 а.с. 170 - 174).

Згідно із висновком судової вибухотехнічної експертизи № 47/2016 від 29 листопада 2016 року встановлено, що предмети, вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_21 є: корпусом ручної осколкової гранати Ф-1, промислового способу виготовлення; підривачем до ручних гранат типу УЗРГМ 2, промислового способу виготовлення.
Згідно інформаційних джерел корпус гранати Ф-1 споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності тротил, масою 50 56 грам, а підривач типу УЗРГМ2 містить комбінований заряд ініціюючої вибухової речовини (тетронітрорезорцинат свинцю та азид свинцю) масами 0,1 та 0,2 грами відповідно та бризантної вибухової речовини (тен або гексоген) масою 1,02 грами.
У своїй сукупності (штатному з`єднані) корпус гранати Ф-1 та підривач до ручних гранат типу УЗРГМ 2, утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до категорії боєприпасів (т. 9 а.с. 70 - 74).

Зазначені корпус ручної осколкової гранати Ф-1, промислового способу виготовлення, та підривач до ручних гранат типу УЗРГМ 2, промислового способу виготовлення, визнані речовими доказами та долученідо матеріалів кримінального провадження у відповідній якості, що підтверджується постановою слідчого від 29 листопада 2016 року (т. 9 а.с. 76, 77).

Оцінивши фактичні дані, отримані під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_21 , що зафіксовані у відповідному протоколі від 31 жовтня 2016 року, у сукупності з висновкомсудової вибухотехнічної експертизи, а також даними, які містять у собі речові докази, що були безпосередньо досліджені у судовому засіданні корпус гранати та підривач, суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_79 придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу бойові припаси.

Предмети, вилучені в ході огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_6 ; майно яке було вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_18 ; майно, яке було вилучене в ході огляду місця події у ОСОБА_39 ; майно, яке було вилучено в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_17 ; майно, яке було вилучено в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_19 ; майно, яке було вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_20 ; майно, яке було вилучене в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_21 , а також зазначені транспортні засоби, було визнано речовими доказами, що підтверджується відповідним процесуальним рішення слідчого від 03 листопада 2016 року (т. 8 а.с. 216 - 219).

Протоколомпроведення слідчого експерименту від 02 листопада 2016 року встановлено, що ця слідча дія проведена, окрім інших, за участю захисника і понятих.
Під час слідчого експерименту ОСОБА_17 з виходом на місце вчинення злочину у селі Копані Лозівського району Харківської області, у тому числі на території домоволодіння АДРЕСА_6 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, детально розповів та продемонстрував про обставини вчинення ним у складі організованої групи, до якої також ОСОБА_80 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_65 ,, поєднаного із проникненням у житло, продемонструвавши спосіб застосування насильства до потерпілих, механізм нанесення їм ударів та їх локалізацію.
При цьому ОСОБА_17 вказав на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочину і їй було відомо про місце і спосіб його вчинення.
В ході слідчого експерименту ОСОБА_17 показав, щов кінці вересня на початку жовтня 2016 року ОСОБА_21 повідомив йому та ОСОБА_18 про наявність у ОСОБА_12 і ОСОБА_42 грошових коштів, які вони зберігають за місцем свого мешкання, відсутність у їх домоволодінні засобів охорониі можливістьбезперешкодного проникнення на його територію та у житло потерпілих, запропонувавши заволодіти належним їм майном.
Про це він, ОСОБА_17 , у присутності ОСОБА_18 , повідомив ОСОБА_81 . Останній підтвердив, що потерпілі дійсно за місцем свого мешкання зберігають значні суми грошових коштів, якими можливо безперешкодно заволодіти, проникнувши у їх житло.
Володіючи такою інформацією він і ОСОБА_18 , із корисливих мотивів, домовилися про спільне вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 .
Після цього він і ОСОБА_18 запропонували ОСОБА_20 спільно із нимивчинити розбійний напад на ОСОБА_12 на що ОСОБА_20 погодився.
ОСОБА_21 на його, ОСОБА_17 , пропозицію також погодився прийняти участь у спільному вчиненні розбійного нападу на потерпілого.
Про існування організованої групи він повідомив ОСОБА_39 та звернувся до нього за грошовими коштами, які були потрібні для підготовки злочину придбання знарядь і засобів його вчинення, на що ОСОБА_40 погодився.
Після цього він і ОСОБА_18 , залучили до участі у вчиненні злочину ОСОБА_19 , який погодився на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 у складі організованої групи.
Через декілька днів повідомивши ОСОБА_39 про учасників організованої групи він отримав від нього 15000 гривень гроші на підготовкузлочину.
Наступногодня після отримання зазначеної суми грошей всі учасники організованої групи він, ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 і ОСОБА_19 , розпочали підготовку до вчинення злочину, з цією метою вони разомпоїхали у місто Харків, де у магазині в районі Центрального ринку придбали знаряддя та засоби вчинення злочину п`ять комплектів однотипного спеціального форменого одягу, розвантажувальні жилети, рукавички, чотири кофти та п`ять пар взуття військових черевиків (берців). Всі зазначені предмети одягу та взуття чорного кольору.
Також, готуючись до вчинення злочину, учасники організованої групи, за гроші, отримані від ОСОБА_39 спільно через мережу Інтернет замовили та придбали: маски (балаклави), балончики із сльозогінним газом та пластикові стяжки.
Зазначене знаряддя було замовлено на його, ОСОБА_17 , ім`я та отримано ним.
У двадцятих числах жовтня 2016 року вони, використовуючи придбані знаряддя та засоби перевдягнувшись за його, ОСОБА_17 місцем мешкання, з метою вчинення розбійного нападу, у складі організованої групи, приїхали у село Копані Лозівського району Харківської області, де спільно проникли на територію зазначеного домоволодіння.
Однак розбійний напад не було вчинено, оскільки із ОСОБА_12 у будинку ОСОБА_82 , тоді як спочатку планувалося вчинити розбійний напад тільки на ОСОБА_12 .
За таких обставин учасниками організованої групибуло прийняте рішення здійснювати спостереження за ОСОБА_12 з метою вивчення його розпорядку дня для встановлення часу,в який потерпілий перебуває у домоволодінні один.
Встановлення цього часу було необхідне для визначення найсприятливішого часу вчинення розбійного нападу на потерпілого.
У зв`язку із цим він та ОСОБА_18 , продовжуючи підготовку до вчинення злочину, пересуваючись на його, ОСОБА_17 автомобілі ЗАЗ 1102 «Таврія», здійснювали спостереження за ОСОБА_12 , вивчаючи його розпорядок дня, встановивши, що потерпілий повертається додому о 17 годині 50 хвилин.
При цьому ОСОБА_21 стало відомо, що дружина потерпілого буде у від`їзді.
За таких обставин було вирішено вчинити розбійний напад вечором 27 жовтня 2016 року.
Готуючись до вчинення злочину учасники організованої групи він, ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 і ОСОБА_19 зібралися за місцем мешкання ОСОБА_39 , де перевдягнулися у предмети одягу, про які йдеться вище, та взули військові черевики.
У цей же день, між вісімнадцятою і дев`ятнадцятою годинами, вони на автомобілі «ВАЗ - 2108», білого кольору, який належав ОСОБА_19 , приїхали у село Копані, після чого,надівши маски «балаклави», всі разом направилися до місця мешкання потерпілих.
При цьому ОСОБА_17 вказав місце де вони залишали транспортні засоби, а також маршрут їх слідування до зазначеного домоволодіння.
Також ОСОБА_17 повідомив, що кожний із учасників організованої групи мав при собі пластикову стяжку.
До того ж він мав при собі балончик із сльозогінним газом та пневматичний пістолет, ОСОБА_21 і ОСОБА_18 мали при собі по одному балончику із сльозогінним газом, ОСОБА_20 також мав при собі пневматичний пістолет.

Прибувши до домоволодіння АДРЕСА_6 , продовжуючи реалізовувати план вчинення злочину, ОСОБА_21 , подолавши огорожу, відчинив калитку воріт, забезпечивши учасникам організованої групи безперешкодне проникнення на територію домоволодіння потерпілих.
Діючи спільно і узгоджено він, ОСОБА_17 , та інші учасники організованої групи проникли у двір, де заховалися за господарською спорудою, чекаючи потерпілого.
При цьому ОСОБА_17 продемонстрував порядок пересування учасників організованої групи двором та місце їх переховування.
Після того, як у двір заїхав автомобіль та із нього вишли ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , всі учасники організованої групи, продовжуючи діяти спільно і узгоджено,напали на потерпілих.
При цьому він і ОСОБА_18 одразу напали на ОСОБА_42 , він розпиливостанній в обличчя сльозогінний газ, потерпіла почала кричати. Після цього він, ОСОБА_17 , підбіг до ОСОБА_12 , якому також розпилив в обличчя сльозогінний газ.
У свою чергу ОСОБА_19 і ОСОБА_18 напали на ОСОБА_12 , від застосованого ними фізичного насильства потерпілий впав. ОСОБА_19 і ОСОБА_18 продовжували застосовувати до ОСОБА_12 фізичне насильство, наносячи потерпілому, у тому числі удари ногами по різних частинах тіла.
Продовжуючи злочинні дії він підбіг до ОСОБА_42 , яку утримував ОСОБА_20 .Застосувавши фізичне насильство він і ОСОБА_20 повалили потерпілу, яка опинилася у лежачому положенні, обличчям до низу.
Оскільки потерпіла кричала і чинила опір вінзатулив їй рота та наніс декілька ударів рукою по голові, при цьому ОСОБА_20 також наніс потерпілій декілька ударів кулаком у голову та декілька ударів рукою в область спини. Після чого він і ОСОБА_20 , перевернувши потерпілу, стягнули їй руки пластиковим джгутом спереду.
У цей момент ОСОБА_19 і ОСОБА_18 продовжували застосовувати фізичне насильство до ОСОБА_12 , наносячи йому удари.
Залишивши потерпілу із ОСОБА_20 він підбіг до ОСОБА_12 , який знаходився у лежачому положенні обличчям до низу. ОСОБА_18 і ОСОБА_19 завели йомуруки за спину та утримували, він, ОСОБА_17 стягнув їх пластиковим хомутом.
Потім він повернувся до потерпілої, яку тримав ОСОБА_20 . Останній знайшов ключ потерплої та відчинив вхідні двері до будинку. Він і ОСОБА_20 завели ОСОБА_42 у коридор будинку, де поклали її на підлогу обличчям до низу. ОСОБА_19 і ОСОБА_18 затягнули у будинок ОСОБА_12 та поклали його поруч із потерпілою, також обличчям до низу.
ОСОБА_20 обшукав будинок.
ОСОБА_19 вимагав у потерпілих повідомити їм місце зберігання грошей.
Він, ОСОБА_17 , вийшов у двір та обшукавши автомобіль потерпілих,знайшов гроші та гаманець,якимивони заволоділи.
ОСОБА_21 , згідно із розподіленою йому функцією, знаходився біля воріт та спостерігав за обстановкою.
Повернувшись у будинок, в якому окрім потерпілих знаходилися ОСОБА_19 , ОСОБА_18 і ОСОБА_83 від останнього він дізнався, що грошей у будинку немає.
Також ОСОБА_17 повідомив, що ОСОБА_20 в процесі нападу здійснював постріли із пневматичного пістолету з метою залякування потерпілих.
При цьому, ОСОБА_17 продемонстрував, яким чином він та інші учасники організованої групи пересувалися у житлі потерпілих і територією двору, та які дії були вчинені ним та іншими учасниками організованої групи під час вчинення злочину.
Після вчинення злочину учасники організованої групи, залишивши територію домоволодіння повернулись до автомобілю, на якому дісталися до місця мешкання ОСОБА_68 .
У житлі останнього ОСОБА_20 продемонстрував ювелірні вироби із золота, що належали потерпілим, якими вони заволоділи під час розбійного нападу, серед яких були каблучка і пара сережок.
Частину ювелірних виробів із золота, що були здобуті злочинним шляхом, ОСОБА_20 передав на зберігання ОСОБА_81 .
Крім того, ОСОБА_40 перерахував викрадені гроші, загальна сума яких складала 47300 гривень, після чого розділив їх між учасниками організованої групи він, ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 отримали по 8000 гривень кожний, собі ОСОБА_40 залишив 7300 гривень.
Також ОСОБА_17 повідомив, що спеціальний формений одяг, взуття та інші знаряддя і засоби вчинення злочину були поміщені учасниками організованої групи, у тому числі і ним, у полімерні пакети, та залишені у житлі ОСОБА_68 .
Військові черевики, у які були взуті ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , мали на собі сліди речовини бурого кольору, видимі сліди такої ж речовини були і на спеціальному форменому одязі ОСОБА_19 .
При цьому ОСОБА_40 повідомив йому, що він здійснить приховання зазначених знарядь і засобів вчинення злочину (т. 8 а.с. 236, 237).

Як встановлено з протоколу проведення слідчого експерименту від 02 листопада 2016 року, що проводився за участю захисника та понятих, обвинувачений ОСОБА_18 з виходом на місце вчинення злочину у селі КопаніЛозівського району Харківської області, у тому числі на території домоволодіння АДРЕСА_6 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, детально розповів та продемонстрував про обставини вчинення ним у складі організованої групи, до якої також входили ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , поєднаного із проникненням у житло, продемонструвавши спосіб застосування насильства до потерпілих, механізм нанесення їм ударів та їх локалізацію.
При цьому ОСОБА_18 вказав на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочину і їй було відомо про місце і спосіб його вчинення.
Під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_18 показав, що він протягом тривалого часу був знайомий із зазначеними вище особами.
У жовтні 2016 року ОСОБА_21 , який раніше працював у ОСОБА_12 , запропонував йому, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 спільнозаволодіти грошима, напавши на ОСОБА_12 , повідомивши, що потерпілий за місцем свого мешкання зберігаєгроші.
Повідомлена ОСОБА_21 інформація зацікавила присутніх.
При цьому ОСОБА_17 з`ясував у ОСОБА_21 про обстановку у домоволодінні потерпілих та про наявність у ньому засобів охорони.
Обговоривши повідомлену ОСОБА_21 інформацію він, ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 домовились про спільне вчинення розбійного нападу, залучивши до вчинення злочину ОСОБА_19 .
Потім всіма учасниками групи був розроблений та узгоджений єдиний план вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , з розподілом функцій між учасниками групи.
Згідно із розробленим планом, який був відомий всім учасникам групи, вони повинні були спільно проникнути на територію домоволодіння і у будинок, вчинити розбійний напад на ОСОБА_12 та заволодіти належним йому майном.
Про планування розбійного нападу ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_84 , який підтвердив факт наявності у потерпілогозначних сум грошових коштів та надав співучасникам гроші в сумі 15000 гривень для придбання знарядь і засобів вчинення злочину, а також своє житло.
В процесі готування до злочину вони спільно, для всіх учасників групи, придбали спеціальний одяг, чорного кольору; пластикові стяжки, які вони повинні були мати при собі для знерухомлення потерпілого; балончики із сльозогінним газом, для розпилюванняв обличчяпотерпілому під час нападу на нього. Малипневматичні пістолети для йогозалякування.
З метою підготовки зазначеного нападу він спільно із ОСОБА_17 виїздив до села Копані, де вони вивчали розпорядок дня ОСОБА_12 і ОСОБА_65 .
Вдень 27 жовтня 2016 року учасники організованої групи він, ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , прибули до місця мешкання ОСОБА_39 , депідготувалися для вчинення злочину:перевдягнулись у спеціальний одяг, який був придбаний з цією метою;балончики із сльозогінним газоммали при собі він, ОСОБА_17 і ОСОБА_21 , пластикові стяжки у кількості п`яти штук були по одній у кожного; ОСОБА_20 і ОСОБА_19 мали при собі пневматичні пістолети; ОСОБА_17 взяв дві маски «балаклави» зеленого кольору з метою одягнення їх на голову потерпілому, для того щоб вінїх не бачив, та не міг впізнати.
У цей же день, ввечері, вони на автомобілі ВАЗ - 2108, білого кольору, який належав ОСОБА_19 , приїхали у село Копані, після чого,надівши маски «балаклави», всі разом направилися до місця мешкання потерпілих.
При цьому ОСОБА_18 вказав місце, де був залишений транспортний засіб, а також маршрут їх слідуванняу напрямку зазначеного домоволодіння.
Прибувши на місце, ОСОБА_21 , подолавши огорожу, відчинив калитку.
Інші учасники групи, діючи спільно і узгоджено, на виконання плану вчинення злочину, проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_6 , де заховалися за будівлею господарського призначення та чекали потерпілого.
При цьому ОСОБА_18 продемонстрував порядок пересування учасників організованої групидвором та місце їх переховування.
Після того, як потерпілі заїхали у двір, та вийшли із автомобілю, вони, обвинувачені, діючи спільно і узгоджено, вчинили на них напад, в процесі якого ОСОБА_17 розпилив сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_42 та оббігши автомобіль, біля вхідних дверей будинку, розпилив сльозогінний газ у обличчя ОСОБА_12 . Останній почав тікати, але ОСОБА_19 ударом збив потерпілого з ніг. У свою чергу він, ОСОБА_18 , сів ОСОБА_12 зверху на спину та наносячи удари, намагався завести йому руки за спину. В цей момент ОСОБА_19 наніс потерпілому декілька ударів ногою в область голови, а ОСОБА_17 , за його, ОСОБА_18 , допомогою, завів ОСОБА_12 руки за спину, які ними були зафіксовані пластиковим джгутом, що мав при собі ОСОБА_17 . Потім він і ОСОБА_19 , взявши потерпілого під лікті,завели його у будинок, де у коридорі поклали його на підлогу обличчям до низу.
ОСОБА_21 знаходився біля воріт та спостерігав за обстановкою.
Двері у будинок відчинив ОСОБА_20 , ключемпотерпілої.
ОСОБА_17 спільно із ОСОБА_20 завели у будинок потерпілу, у якої руки були зафіксовані пластиковим хомутом спереду, та поклали її обличчям до низу, поруч із ОСОБА_12 .
Він і ОСОБА_19 знаходилися поруч із потерпілими, ОСОБА_20 , обшукавши будинок, знайшоввироби із золота, якими вони заволоділи.
ОСОБА_17 ,перебуваючи у дворі обшукав автомобіль, де знайшов гроші, якими вони також заволоділи.
ОСОБА_19 вимагав у потерпілих негайно передати їм гроші. Спілкувався із ними тільки він.
За вказівкою ОСОБА_17 вони всі разом залишили місце вчинення злочину та повернулися до житла ОСОБА_39 , де перевдягнулися та залишили знаряддя і засоби вчинення злочину.
Майно, здобуте в результаті розбійного нападу, було розподілене між всіма учасниками групи та ОСОБА_46 .
При цьому, частина ювелірних виробів із золота знаходилася у ОСОБА_20 , частина була передана назберігання ОСОБА_81 .
Гроші, якими вони заволоділи під час розбійного нападу, були розділені між ОСОБА_69 і всіма учасниками по 8000 гривен для кожного учасника організованої групи (т. 8 а.с.232, 233).

Із змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 02 листопада 2016 року вбачається, що ця слідча дія проведена, окрім інших, за участю захисника і понятих.
В процесі слідчого експерименту ОСОБА_19 , з виходом на місце вчинення злочину у селі Копані Лозівського району Харківської області, у тому числі на території домоволодіння АДРЕСА_6 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, детально розповів та продемонстрував про обставини вчинення ним у складі організованої групи, до якої також входили ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 і ОСОБА_20 розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , поєднаного із проникненням у житло, продемонструвавши спосіб застосування насильства до потерпілих, механізм нанесення їм ударів та їх локалізацію.
При цьому, ОСОБА_19 вказав на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочину і їй було відомо про місце і спосіб його вчинення.
В ході слідчого експерименту ОСОБА_19 повідомив, що його знайомі ОСОБА_17 і ОСОБА_18 запропонували йомуспільно вчинити розбійний напад на ОСОБА_12 , який має значні суми грошей, на що він погодився.
Під час обговорення плану вчинення злочину, йому стало відомо, що ОСОБА_17 отримав від сторонньої особи гроші для підготовки злочину, а саме: для придбання знарядь та засобів його вчинення спеціального форменого одягу.
Про отримання грошей також було відомо іншим учасникам організованої групи, у зв`язку із чим він, ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 і ОСОБА_20 разом поїхали у місто Харків, де у магазині, що знаходиться в районі Центрального ринку придбали п`ять комплектів спеціального форменого одягу чорного кольору та п`ять пар військових черевиків (берців) кожному із учасників організованої групи. До комплекту одягу входили штани і куртка. Також були придбані розвантажувальні жилети, кофти чотири штуки та рукавички, всі предмети чорного кольору.
В процесі підготовки до злочину він спілкувався або з ОСОБА_17 або з ОСОБА_18 .
Саме останній зателефонував йому та повідомив про необхідність прибуття у село Петропілля Лозівського району для безпосередньої підготовки та вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 .
Зібравшись за місцем мешкання ОСОБА_17 всі учасники групи перевдягнулись у придбаний одяг, про який йдеться вище, після чогоз метою вчинення розбійного нападу, у складі організованої групи, на автомобілі ЗАЗ 1102 «Таврія», під керуванням ОСОБА_17 , приїхали у село Копані Лозівського району Харківської області, де з метою з`ясування обстановки, спільно провели огляд території навколо домоволодіння потерпілих.
Однак напад не було вчинено, оскільки поруч із домоволодінням у автомобілі проїздили сторонні особи.
Вдруге він та інші учасники організованої групи для вчинення нападу приїхали у село Копані на автомобілі ВАЗ-2108, що належав ОСОБА_20 , заздалегідь перевдягнувшись за місцем мешкання ОСОБА_17 у придбаний ними з цією метою одяг, де спільно проникли на територію зазначеного домоволодіння.
Однак розбійний напад не було вчинено, оскільки після огляду будинку було встановлено, що із ОСОБА_12 у будинку знаходилася ОСОБА_42 ,тоді як розбійний напад планувалося вчинити тільки на ОСОБА_12 .
Під час спільного проникнення на територію згаданого домоволодіння учасників організованої групи втрете напад також не був вчинений, оскільки вони не були впевнені у тому, що план вчинення злочину буде реалізований та вони досягнуть запланованої мети.
Вчинення нападу не відбулося ще один раз оскільки він відмовся приймати у ньому участь, так як у цей день інші учасники організованої групи вживали алкогольні напої.
За повідомленням ОСОБА_18 він 27 жовтня 2016 року о п`ятнадцятій годині прибув у смт Орілька Лозівського району, куди також приїхали інші учасники організованої групи, зокрема ОСОБА_17 і ОСОБА_18 на автомобілі ЗАЗ 1102 «Таврія», привізши із собою знаряддя та засоби вчинення злочину.
За місцем мешкання ОСОБА_39 їх чекали ОСОБА_21 і ОСОБА_20 .
Перебуваючи у житлі ОСОБА_39 хтось із учасників організованої групи повідомив всім, що цього дня ОСОБА_12 буде знаходитися вдома сам, у зв`язку із чимбуло прийняте рішення по реалізації плану вчинення злочину розбійного нападу саме у цей день.
З метою реалізації плану вчинення злочину всі учасники організованої групи перевдягнувшись у зазначений вище одяг, взувши військові черевики, на його, ОСОБА_19 , автомобілі марки ВАЗ - 2108, білого кольору, близько вісімнадцятої години, прибули у село Копані Лозівського району Харківської області, після чого надівши маски «балаклави» та рукавички, всі разом направилися до місця мешкання ОСОБА_12 .
При цьому ОСОБА_19 вказав місце, де вони залишали транспортні засоби, а також маршрут їх слідування до зазначеного домоволодіння.
Прибувши до домоволодіння АДРЕСА_6 , ОСОБА_21 , відповідно до розподіленої йому функції, подолавши огорожу, проник на територію зазначеного домоволодіння, та відчинив калитку воріт.
Діючи спільно і узгоджено він, ОСОБА_19 , та інші учасники організованої групи проникли у двір, де заховалися за господарською спорудою, чекаючи на потерпілого.
При цьому ОСОБА_19 продемонстрував спосіб проникнення ОСОБА_21 на територію домоволодіння, порядок пересування учасників організованої групу двором та місце їх переховування.
Після того, як у двір заїхав автомобіль і із нього почали виходити потерпілі, всі учасники організованої групи, продовжуючи діяти спільно і узгоджено, за командою ОСОБА_17 , напали на ОСОБА_12 і ОСОБА_65 .
При цьому він і ОСОБА_18 напали на ОСОБА_12 та спільно застосували до останнього фізичне насильство. Він, ОСОБА_19 , наніс потерпілому удар рукою в область голови, збивши його з ніг.
У свою чергу ОСОБА_18 вимагав від потерпілого щоб він припинив опір та намагався зафіксувати йому руки пластиковою стяжкою.
Оскільки ОСОБА_12 продовжував чинити опір та став на ноги він, ОСОБА_19 , наніс йому удар ногою в область голови та шиї, від чого потерпілий зновувпав обличчям до низу, закривши голову руками.
Продовжуючи вчиняти злочинні дії він наніс ОСОБА_12 , який знаходився у лежачому положенні, чисельні удари ногою в область голови.
Одночасно ОСОБА_18 , продовжуючи застосовувати фізичне насильство, також наносив потерпілому удари руками і ногами по тулубу та утримував його у лежачому положенні, сидячи на ньому зверху.
Згідно із розподіленими функціями він, ОСОБА_19 , повинен був вести розмову із потерпілим, оскільки останньому його голос був не знайомий.
При цьому, для того, щоб приховати дійсний мотив нападу він повинен був та вів із потерпілими розмову, даючи їм зрозуміти, що напад пов`язаний нібито із спірним питанням щодо обробки земельних ділянок, який виник у ОСОБА_12 із сторонніми особами.
ОСОБА_42 із зафіксованими спереду пластиковим джгутом руками лежала на спині.
Біля неї знаходився ОСОБА_20 , який згодом, відшукавши ключ, відчинив вхідні двері у будинок.
Разом із цим він, ОСОБА_19 , передав пластиковий джгут ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , які ним зафіксували заведені за спину руки ОСОБА_12 .
Потім він і ОСОБА_18 завели ОСОБА_12 у коридор будинку де поклали його на підлогу обличчям до низу.
ОСОБА_17 і ОСОБА_20 завели у будинок ОСОБА_42 , яку також поклали на підлогу обличчям до низу, поруч із потерпілим.
ОСОБА_20 , згідно із розподіленою йому функцією, обшукав будинок.
Він, ОСОБА_19 , продовжував із потерпілими розмову щодо причин нападу, зазначаючи про конфлікт з приводу землі, та одночасно вимагаючи від них повідомити інформацію про наявність у них грошових коштів, місце зберігання, та негайну передачу учасникам організованої групи.
ОСОБА_17 , який знаходився поруч, дізнавшись від потерпілих, що гроші знаходяться у автомобілі, обшукавши транспортний засіб, знайшов у ньому гроші, якими вони заволоділи.
Перед тим, як залишити місце вчинення злочину, ОСОБА_20 , діючи згідно із розробленим планом, зафіксував ноги потерпілим, а він, ОСОБА_19 з метою приховання вчиненого злочину, висловив потерпілим погрози застосування фізичного насильства у разі їх звернення до правоохоронних органів.
ОСОБА_21 , згідно із розподіленою йому функцією, з початку вчинення нападу знаходився біля воріт та спостерігав за обстановкою.
Також, ОСОБА_19 повідомив, що ОСОБА_20 в процесі нападу здійснив постріли із пневматичного пістолету з метою залякування потерпілих.
При цьому, ОСОБА_19 продемонстрував, яким чином він пересувався у житлі потерпілих і територією двору, та які дії були вчинені ним та кожним із учасників організованої групи під час вчинення злочину.
Після вчинення злочину учасники організованої групи, залишивши територію домоволодіння, повернулись до автомобілю, на якому дісталися до місця мешкання ОСОБА_68 .
У житлі останнього ОСОБА_20 продемонстрував ювелірні вироби із золота, здобуті під час розбійного нападу.
ОСОБА_40 перерахував викрадені гроші, загальна сума яких складала 47300 гривень, після чого розподілив їх між учасниками організованої групи він, ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 отримали по 8000 гривень кожний, собі ОСОБА_40 залишив 7300 гривень.
Також ОСОБА_19 повідомив, що спеціальний формений одяг, взуття та інші знаряддя ізасоби вчинення злочину були поміщені учасниками організованої групи, у тому числі і ним, у полімерні пакети, та залишені у житлі ОСОБА_68 .
Крім того, учасники організованої групи, крім нього, обговорювали між собою можливість вчинення інших злочинів у майбутньому.
ОСОБА_20 залишився у житлі ОСОБА_68 .
Він і ОСОБА_18 поїхали на його автомобілі, ОСОБА_21 і ОСОБА_17 на автомобілі останнього слідували за ними, підтримуючи зв`язок між собою шляхом розмов по мобільним телефонам.
Отримана ним частина грошей, якими вони заволоділи під час розбійного нападу, була вилучена в ході обшуку за місцем його мешкання (т. 8 а.с. 238, 239).

Протоколомпроведення слідчого експерименту від 02 листопада 2016 року встановлено, що ця слідча дія проведена, окрім інших, за участю захисника і понятих.
Під час слідчого експерименту ОСОБА_20 ,з виходом на місце вчинення злочину у селі Копані Лозівського району Харківської області, у тому числі на території домоволодіння АДРЕСА_6 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, детально розповів та продемонстрував про обставини вчинення ним у складі організованої групи, до якої також входили ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_18 розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , поєднаного із проникненням у житло, продемонструвавши спосіб застосування насильства до потерпілих, механізм нанесення їм ударів та їх локалізацію.
При цьому ОСОБА_20 вказав на такі подробиці обставин справи, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочину і їй було відомо про місце і спосіб його вчинення.
Також ОСОБА_20 повідомив, що організатором цього злочину був ОСОБА_17 , оскільки саме він у другій половині вересня 2016 року запропонував йому у складі організованої групи вчинити розбійний напад на ОСОБА_12 .
Розбійний напад планувалося вчинити на потерпілого за місцемйого мешкання.
До того ж ОСОБА_20 показав, що ОСОБА_17 поводив себе в організованій групі як лідер, та залучив його до участі у вчиненні злочину, коли вже план вчинення злочину фактично був розроблений.
ОСОБА_17 повідомив йому, що згідно із розробленими планом співучасники повинні спільно напасти на потерпілого, з метою подолання волі останнього до опору застосувати до нього сльозогінний газ, проникнути у житло та заволодіти майном, яке належить ОСОБА_12 .
Після того, як ОСОБА_17 довів до нього план вчинення злочину щодо ОСОБА_12 , який передбачав розподіл функцій між учасниками організованої групи він, ОСОБА_20 , із корисливих мотивів, погодився прийняти участь у вчиненні спланованого злочину у складі організованої групи.
Через незначний проміжок часу він дізнався, що до складу організованої групи, окрім нього та ОСОБА_17 , входять ОСОБА_18 , ОСОБА_21 і ОСОБА_19 , які були знайомі між собою, та які вже узгодили між собою план вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 .
Після того, як ОСОБА_17 отримав від ОСОБА_39 гроші у сумі 15000 гривень для підготовки злочину, всі учасники організованої групи зібралися за місцем його, ОСОБА_17 , мешкання де остаточно обговорили і узгодили план вчинення злочину, який був відомий всім учасникам групи та який передбачав розподіл функцій між ними.
Згідно із остаточно узгодженим планом вони, як учасники організованої групи повинні були вчинити розбійний напад на ОСОБА_12 за місцем його мешкання у той час, коли ОСОБА_42 буде відсутня.
Інформацію про розпорядок дня потерпілих, місця їх перебування із маршрутами пересування, учасникам організованої групи, згідно із розподіленими функціями, повинен був повідомляти ОСОБА_21 , який був знайомий із потерпілими та неодноразово відвідував їх домоволодіння.
Крім того, план вчинення злочину передбачав спільне проникнення учасників організованої групи у зазначене домоволодіння, переховування на його території та розбійний напад на ОСОБА_12 по прибуттю останнього до місця мешкання, із застосуванням до потерпілого у процесі розбійного нападу сльозогінного газу та пластикових джгутів з метою подолання опору з його боку.
Готуючись до вчинення злочину учасники організованої групи за гроші, отримані від ОСОБА_39 , спільно через мережу Інтернет замовили та придбали: маски (балаклави), балончики із сльозогінним газом та пластикові стяжки, а також спільно у магазині в районі Центрального ринку у місті Харкові придбалиспеціальний однотипний формений одяг, розвантажувальні жилети, рукавички та військові черевики (берці). Всі зазначені предмети одягу та взуття були чорного кольору.
До того ж він, ОСОБА_21 , ОСОБА_18 і ОСОБА_17 ,готуючись до вчинення злочину, діючи згідно із розподіленими функціями, знаходячись у селі Копані, поблизу домоволодіння потерпілих, по черзі, систематично збирали інформацію щодо їх розпорядку дня, маршрутів пересування, а також у якій годині потерпілі залишають місце мешкання та повертаються до нього.
Зазначена інформація була потрібна учасникам організованої групи для визначення найбільш сприятливих умов вчинення розбійного нападу, у тому числі часу в темну пору доби.
В процесі даної слідчої дії ОСОБА_20 такожпоказав, що 27 жовтня 2016 року, близько п`ятнадцятої години, йому зателефонував ОСОБА_17 і повідомив, що за наявною ОСОБА_85 відсутня за місцем мешкання, а за інформацією, отриманою від ОСОБА_39 ,за місцем мешкання потерпілих наявна значна сума грошових коштів.
У зв`язку із цим було прийнято рішення про реалізацію плану злочинних дій вчинення розбійного нападу.
Реалізуючи розроблений план учасники організованої групи зібралися у житлі ОСОБА_39 , де перевдягнулися та перевзулися у одяг та взуття, спеціально приготовлені для вчинення злочину.
При цьому, з метою запобігання впізнанню їх потерпілим та залишенню слідів на місці вчинення злочину, кожний приховав своє обличчя під маскою і вдягнув рукавички.
Також для вчинення злочину він і ОСОБА_19 взяли із собою по пневматичному пістолету, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_21 - по балончику із сльозогінним газом. Крім того, кожний із учасників мав при собі по пластиковій стяжці, для фіксування рук потерпілого, ОСОБА_86 - ще й дві маски типу «балаклави» для одягнення на потерпілих.
Близько вісімнадцятої години вони на автомобілі ВАЗ - 2108, білого кольору, під керуванням ОСОБА_87 , приїхали у село Копані.
Залишивши транспортний засіб у лісопосадці поблизу домоволодіння потерпілих учасники організованої групи направилися до місця вчинення злочину.
При цьому ОСОБА_20 вказав місце, де був залишений зазначений автомобіль, а також маршрут їх слідування у напрямку домоволодіння потерпілих.
Прибувши до домоволодіння АДРЕСА_6 , ОСОБА_21 , відповідно до розподіленої йому функції, подолавши огорожу, проник на територію зазначеного домоволодіння, та відчинивкалитку воріт, внаслідок чого інші учасники організованої групи також проникли у двір, де заховалися за господарською спорудою, чекаючи на ОСОБА_12 .
Після того, як потерпілі заїхали у двір та вийшли із автомобілю, вони, обвинувачені, діючи спільно і узгоджено, вчинили на них напад, в процесі якого один із учасників організованої групи розпилив сльозогінний газ в обличчя потерпілої ОСОБА_65 .
У свою чергу він, ОСОБА_20 , напав на ОСОБА_12 , який вже знаходився у лежачому положенні, внаслідок нападу на нього ОСОБА_19 і ОСОБА_18 та застосованого ними фізичного насильства.
ОСОБА_42 , яку ОСОБА_17 утримував, зафіксувавши їй руки за спиною, також перебувала у лежачому положенні, внаслідок нападу на неїта застосування ним до потерпілої сльозогінного газу та фізичного насильства.
ОСОБА_21 знаходився біля воріт та спостерігав за обстановкою навколо домоволодіння.
Потім він, ОСОБА_20 , підбіг до потерпілої та намагався стягнути їй руки наявним у нього пластиковим хомутом, однак не зміг цього зробити, оскільки зазначене знаряддя зламалося і він поклав його до кишені.
У зв`язку із цим він став утримувати руки ОСОБА_42 , які ОСОБА_17 вдалося зафіксувати пластиковим хомутом спереду, оскільки потерпіла чинила опір. При цьому ОСОБА_17 надягнув потерпілій на голову маску (балаклаву).Разом із цим він, ОСОБА_20 , продовжив утримувати потерпілу.
Одночасно із цим ОСОБА_19 і ОСОБА_18 спільно застосовували фізичне насильство до ОСОБА_12 , наносячи йому множинні удари руками і ногами по різних частинах тіла, у тому числі в область голови.
При цьому ОСОБА_17 за допомогою ОСОБА_18 , який завів руки ОСОБА_12 за спину та утримував їх у такому положенні, зафіксував їх пластиковим джгутом.
На його вимогу потерпіла продовжувала лежати, він, відшукавши спільно із ОСОБА_17 ключ відчинив вхідні двері до будинку, потім він же і ОСОБА_17 спільно ОСОБА_88 у коридор, де поклали на підлогу обличчям до низу.
Після цього він, ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , діючи спільно,завели у будинок ОСОБА_12 , якого поклали поруч із ОСОБА_42 , також обличчям до низу.
ОСОБА_17 і ОСОБА_18 знаходилися у будинку, періодично виходячи у двір.
Він же, ОСОБА_20 , продовжуючи реалізовувати план вчинення злочину, згідно із розподіленою йому функцією обшукав житло, зокрема меблі,знайшовювелірні вироби із золота, серед яких, окрім іншого були ланцюжок і сережки, що зберігалися у шкатулці в одній із кімнат будинкуна першому поверсі та заволодів ними.
При цьому ОСОБА_20 продемонстрував, яким чином він пересувався у житлі потерпілих та вказав місця, які він обшукував та де він виявив зазначені цінності.
ОСОБА_19 постійно знаходився поруч із потерпілими та, згідно із розподіленою йому функцією, оскільки його голос не бувзнайомий останнім, вимагав від нихповідомити відомості про наявність цінностей та місця їх зберігання.
ОСОБА_17 знайшов у автомобілі гроші, дізнавшись про їх місцезнаходження від потерпілої.
Перед тим, як залишити місце вчинення злочину, він, за вказівкою ОСОБА_17 ,зафіксував потерпілим ноги.
Залишивши місце вчинення злочину всі учасники організованої групи спільно на вказаному транспортному засобі дісталися до місця мешкання ОСОБА_39 , де перевдягнулися у повсякденний одяг.Спеціальний формений одяг, взуття та інші знаряддя і засоби вчинення злочину учасники організованої групи спакували у полімерні пакети та залишили за місцем мешкання ОСОБА_68 .
ОСОБА_40 , перерахувавши гроші, якими вони заволоділи під час розбійного нападу - 47300 гривень, розподілив їх між всіма учасниками організованої групи, по 8000 гривень кожному - йому, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 . Собі ж ОСОБА_40 залишив 7300 гривень.
Частину ювелірних виробів, здобутих під час розбійного нападу, він, ОСОБА_20 залишив у житлі ОСОБА_39 , а частину - зберігав при собі.
Після цього він і ОСОБА_40 залишилися за місцем мешкання останнього, інші учасники організованої групи на двох автомобілях ЗАЗ-1102 і ВАЗ-2108 поїхали.
Свою частку грошей, здобутих злочинним шляхом, він витратив на власні потреби (т. 8 а.с. 234,235).

Як встановлено з протоколу проведення слідчого експерименту від 02 листопада 2016 року, що проводився за участю захисника, понятих, обвинувачений ОСОБА_21 , з виходом на місце вчинення злочину у селі Копані Лозівського району Харківської області, у тому числі на території домоволодіння АДРЕСА_6 , в умовах, що виключають сторонній тиск, добровільно, самостійно, детально розповів та продемонстрував про обставини вчинення ним у складі організованої групи, до якої також входили ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , розбійного нападу на ОСОБА_12 . ОСОБА_89 , поєднаного із проникненням у житло, продемонструвавши спосіб застосування насильства до потерпілих, механізм нанесення їм ударів та їх локалізацію.
При цьому ОСОБА_21 вказав на такі подробиці обставин вчинення злочину, що могли бути відомі лише особі, яка була присутня на місці вчинення злочину і їй було відомо про місце і спосіб його вчинення.
Під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_21 показав, що ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , після отримання інформації від ОСОБА_39 про наявність у ОСОБА_12 значних сум грошових коштів, запропонували йому спільно вчинити розбійний напад на потерпілого, на що він погодився.
До цього ж ОСОБА_21 повідомив, що організатором вчинення злочину був ОСОБА_17 , в організації якого також приймав участь ОСОБА_19 .
Готуючись до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 учасники організованої групи, діючи згідно із розподіленими функціями, знаходячись у селі Копані, поблизу домоволодіння потерпілих, на протязі тривалого періоду часу, по черзі, систематично, шляхом спостереження, збирали інформацію щодо їх розпорядку дня, маршрутів пересування, а також у якій годині потерпілі залишають місце мешкання та повертаються до нього.
Також ОСОБА_21 повідомив, що розбійний напад на ОСОБА_12 планувалося вчинити раніше, ніж 27 жовтня 2016 року, однак він не був вчинений, оскільки у будинку знаходилася ОСОБА_65 .
Розбійний напад організованою групою не було вчинено ще тричі з різних причин, а саме: за відсутності сприятливих умов для його вчинення та оскільки її учасники не були впевнені у тому, що план вчинення злочину буде реалізований та вони досягнуть запланованої мети.
Вдень 27 жовтня 2016 року учасники організованої групи він, ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , прибули до місця мешкання ОСОБА_39 , де, готуючись до вчинення злочину,перевдягнулись у спеціальний формений одяг, чорного кольору.
Крім того, для вчинення розбійного нападу учасники організованої групи мали при собі заздалегідь придбані знаряддя та засоби вчинення злочину, а саме: два пневматичні пістолети; три балончики із сльозогінним газом; п`ять пластикових стяжок по одній у кожного; п`ять масок типу «балаклава».
ОСОБА_17 мав при собі ще одну маску «балаклаву» камуфльовану, зеленого кольору для надягання на голову потерпілому.
Зазначені знаряддя і засоби вчинення злочину були придбані за гроші, які ОСОБА_40 у сумі 15000 гривень, надав їм для підготовки до вчинення злочину.
Вечором 27 жовтня 2016 року він у складі організованої групи, до якої окрім нього. входили ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , на автомобілі ВАЗ-2108, білого кольору, під керуванням ОСОБА_19 , прибув у село Копані Лозівського району Харківської області, з метою вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 за адресою його мешкання домоволодінні АДРЕСА_6 .
Залишивши вказаний транспортний засіб у лісопосадці, надягнувши маски «балаклави» та рукавички, учасники організованої групи направилися до зазначеного домоволодіння.
При цьому ОСОБА_21 вказав місце, де вони залишали транспортні засоби під час приїзду до села Копані, місце, з якого велося спостереження, а також маршрут, яким учасники організованої групи слідували до домоволодіння потерпілих.
Прибувши до вказаного домоволодіння він, ОСОБА_21 , відповідно до розподіленої йому функції, подолавши огорожу, проник на територію домоволодіння та відчинив калитку воріт, внаслідок чого інші учасники організованої групитакож проникли у двір, де заховалися за господарською спорудою, очікуючи на приїзд ОСОБА_12 .
При цьому ОСОБА_21 продемонстрував спосіб проникнення ним та іншими учасниками організованої групи на територію домоволодіння, порядок їх пересування двором та місце переховування.
Після того, як у двір заїхав автомобіль «Форд Куга», чорного кольору, і з нього почали виходити потерпілі, всі учасники організованої групи продовжуючи, діяти спільно і узгоджено, напали на ОСОБА_42 і ОСОБА_90 .
При цьому ОСОБА_17 одразу розпилив в обличчя ОСОБА_42 сльозогінний газ, потерпіла почала кричати. Після цього ОСОБА_17 , підбіг до ОСОБА_12 , якому також розпилив в обличчя сльозогінний газ та повернувся до ОСОБА_42 , поруч із якою знаходився ОСОБА_20 .
Разом із цим ОСОБА_19 і ОСОБА_18 спільно застосовували фізичне насильство до ОСОБА_12 , який знаходився у лежачому положенні, наносячи йому удари руками і ногами по голові та тулубу.
У свою чергу він, ОСОБА_21 , згідно із розподіленою йому функцією, побіг до воріт домоволодіння, де, знаходячись поблизу них, за територією двору, здійснював спостереження за оточуючою обстановкою.
Разом із цим ОСОБА_21 продемонстрував, яким чином він пересувався територієюдвору, місця знаходження потерпілих і обвинуваченихпід час вчинення нападу, спосіб застосування до них сльозогінного газу ОСОБА_17 та фізичного насильства ОСОБА_19 і ОСОБА_18 .
Приблизно через 20-30 хвилин до нього вийшли ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , які повідомили йому, що заволоділи грошима потерпілих - у сумі близько 45000 гривень, але не в тому розмірі, який планувалося отримати.
Також під час розбійного нападу учасники організованої групи заволоділи ювелірними виробами із золота (т. 8 а.с. 240,241).

Фактичні дані, встановлені під час проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_20 щодо обставин, часу, місця та способу вчинення злочину, а також складу осіб,що брали участь у його вчиненні, в деталях узгоджуються, як між собою, так і з показаннями обвинуваченого ОСОБА_19 , потерпілих ОСОБА_42 , ОСОБА_12 , допитаного у якості свідка ОСОБА_39 , що були надані цими особами у судовому засіданні, а також з фактичними даними, які були отримані внаслідок проведення слідчих дій оглядів, обшуків, висновками судових експертиз, а також даними, що містять у собі речові докази, безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

Визнаючи безпідставними заяви сторони захисту про визнання протоколів слідчих експериментів та додатків до них відеозаписів цих слідчих дій, недопустимими доказами з тих підстав, що: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_20 в ході їх проведення фактично були допитані прокурором, тільки на місці події, тобто повідомлені ними відомості,є показаннями, що були надані прокурору; зазначені слідчі дії були проведені на території домоволодіння потерпілих без їх участі і згоди та без відповідних ухвал слідчого судді; до протоколів слідчих експериментів додані копії відеозаписів цих слідчих дій, а не оригінальні носії засобу фіксації, суд виходить з наступного.

Так, слідчі експерименти за участю обвинувачених були проведені у порядку, визначеному ст. ст. 223, 233, 240 КПК України, хід і результати яких зафіксовані, як у протоколах, так і шляхом здійснення відеозаписів, що проведені і єїх невід`ємними додатками, відповідно до ст. ст. 103-107 КПК України.

Аналіз даних протоколівслідчих експериментів і відеозаписів у їх сукупності свідчить про те, що дані, зафіксовані у них, відображають зміст проведення однієї і тієї ж самої слідчої дії, при цьому у відеозаписахслідчі експерименти зафіксовані з максимальною повнотою і наочністю.

При цьому, учасники зазначених слідчих дій, у тому числі обвинувачені, не мали зауважень з приводу їх проведення, що підтверджує те, що вони були згодні з порядком проведення слідчих експериментів, складанням протоколів та їх змістом, засвідчивши це власноручними підписами в даних документах.

Разом із цим, відповідно до ст. 95 КПК України показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту, окрім інших, підозрюваним, обвинуваченим щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Статтею 240 КПК України передбачено, що з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події.

Під час проведення слідчого експерименту може проводитися відеозапис, який додається до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені, окрім інших, підозрюваний, потерпілий,захисник.

Тобто, якщо відомості повідомлені підозрюваним під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати.

Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком, належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії, як складової судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Із досліджених судом протоколів слідчих експериментів та додатків до них відеозаписів цих слідчих дій, вбачається, що ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_20 , кожний окремо, на місці події, за вільним волевиявленням, спочатку повідомивпро обставини вчинення кримінального правопорушення, якособисто, так і іншими учасниками організованої групи, після чого відтворили повідомлені відомості шляхом вчинення дій та обставин події.

Таким чином, відсутні підстави для ототожнення показань та протоколів слідчих експериментів, які є окремими процесуальними доказами, для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК України.

Також із відповідних протоколів та додатків до них вбачається, що слідчі експерименти лише частково були проведені на території домоволодіння потерпілих, проти чого останні не заперечували.

Крім того, суд бере до уваги, що у зазначених протоколах міститься інформація про додатки з ідентифікаційними ознаками, які також зазначені на відповідних носіях інформації, що дає можливість ідентифікувати їх. А тому у суду не виникає обґрунтованих сумнівів щодо достовірності даних, зафіксованих на таких носіях, а у протоколах відображено хід відповідних процесуальних дій у достатньому обсязі з огляду на характер таких дій та необхідність встановлення за їх допомогою обставин, що мають значення для даного провадження.

Щодо посилань сторони захисту на те, що на відповідних додатках містяться копії електронних документів, а не оригінали, суд зазначає, що всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Так, відповідно до положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22 травня2003 року та ч. 3 ст. 99 КПК України оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу.

Матеріальний носій є лише способом збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях.

З огляду на зазначене, файли, записані на дисках DVD-R, що долучені як додатки до протоколів проведення слідчих експериментів, є оригіналами електронних документів, отриманих під час згаданих слідчих дій та надані суду відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України, а тому є допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Із повідомлень Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Управління СБ України в Харківській області на виконання доручень органу досудового розслідування вбачається, щона час вчинення кримінальних правопорушень та в побуті свідок і обвинувачені користувалися наступними номерами мобільних телефонів: ОСОБА_40 НОМЕР_29 ; ОСОБА_17 - НОМЕР_6 ; ОСОБА_21 НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; ОСОБА_18 - НОМЕР_10 ; ОСОБА_19 НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_11 , НОМЕР_5 ; ОСОБА_20 НОМЕР_30 (т. 9 а.с. 243 - 247).

Зазначені дані узгоджуються із даними, отриманими під час обшуків, та даними, що містять у собі речові докази, зокрема вилучені мобільні телефони та держателі сім карт мобільних операторів, згідно із якими: ОСОБА_17 для спілкуванні використовував чисельні мобільні телефони, які мали наступні серійні номери мобільних пристроїв: НОМЕР_31 , НОМЕР_32 , НОМЕР_33 , НОМЕР_34 , НОМЕР_35 , а також наступні номери мобільних телефонів: НОМЕР_16 , НОМЕР_17 ; ОСОБА_21 використовував мобільний телефон із серійними номерами мобільного пристрою НОМЕР_36 ; чисельні номери мобільних телефонів: НОМЕР_19 , НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_20 , НОМЕР_21 , НОМЕР_27 , НОМЕР_23 , НОМЕР_22 ; ОСОБА_19 використовував мобільний телефон із серійним номером мобільного пристрою НОМЕР_2 ; наступні номери мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_11 , НОМЕР_5 ; ОСОБА_20 ,мобільні телефони, які мали наступні серійні номери мобільних пристроїв: НОМЕР_37 , 1: НОМЕР_38 та 2: НОМЕР_39 ; номери мобільних телефонів: НОМЕР_40 , НОМЕР_41 ; ОСОБА_40 , мобільні телефони, які мали наступні серійні номери мобільних пристроїв: НОМЕР_42 , НОМЕР_43 , наступні номери мобільних телефонів НОМЕР_29 , НОМЕР_44 (т. 9 а.с. 244 - 247).

Ухваламислідчого судді від 10 березня 2017 року надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації про вхідні та вихідні дзвінки, з позначенням знаходження базових станцій обслуговування, зон їх покриття, серійні номери використаних мобільних пристроїв за період з 01 серпня по 01 листопада 2016 року з терміналів, якими користувався ОСОБА_40 - № НОМЕР_29 ; ОСОБА_17 - № НОМЕР_6 ; ОСОБА_19 - № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_5 ; ОСОБА_21 - №№ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; ОСОБА_20 - № НОМЕР_30 та ОСОБА_18 - № НОМЕР_10 ,операторів мобільного зв`язкуПрАТ «Київстар» іПрАТ «МТС Україна» (т. 10 а.с. 1, 2, 8, 9).

Проаналізувавши та оцінивши інформацію про з`єднання абонентів, які користувалися наведеними вище номерами мобільних телефонів, що міститься у електронних документах на носіях, наданих операторами мобільного зв`язку, досліджену у судовому засіданні, у сукупності з наведеними вище доказами, суд встановив, що з 01 по 27жовтня 2016 року учасники організованої групи, зокрема ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також ОСОБА_40 , який не входив до її складу, і виступав як пособник, мали між собою інтенсивне спілкування, що свідчить про готування до вчинення злочину, а саме про: збирання інформації щодо потерпілих, придбання знарядь і засобів вчинення злочину,обговорення та узгодження планузлочинних дій та способу його здійснення, який був реалізований учасниками організованої групи 27 жовтня 2016 року.

Також, інформація прозафіксовані з`єднання між абонентськими номерами мобільних телефонів, якими користувалися обвинувачені,що є досить щільними на передодні вчинення злочинів, свідчить про те, що вони знайомі один із одним протягом тривалого часу, а також про стабільність відносин між учасниками організованої групи.

Крім того із зазначеної інформації вбачається, що:

- 19 жовтня 2016 року о 17:16, 17:20, 18:11, 18:24, 18:59, 19:25, 19:39, 20:07; 22 жовтня 2016 року о 20:14; 26 жовтня 2016 року о 13:29, 13:45, 17:00, 17:05, 19:31, 19:55, 20:48, 21:42; 27 жовтня 2016 року о 09:39, об 11:15зафіксовані з`єднання між абонентськими номерами мобільнихтелефонів, які знаходилися у користуванні ОСОБА_17 НОМЕР_6 і ОСОБА_21 НОМЕР_8 ;
- 19 жовтня 2016 року о 20:04; 26 жовтня 2016 року о 21:46; 27 жовтня 2016 року о 09:36, 09:37 об11:00, 11:07, 11:54, о 14:20, 15:05, 15:07, 20:46, 21:09, 22:45, 23:59; 28 жовтня 2016 року о 12:43, 13:49, 14:05, 20:10 зафіксовані з`єднання між абонентськими номерами мобільних телефонів, які знаходилися у користуванні ОСОБА_17 НОМЕР_6 , ОСОБА_20 НОМЕР_30 , ОСОБА_21 НОМЕР_8 , ОСОБА_18 НОМЕР_10 і ОСОБА_19 НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- 27 жовтня 2016 року о 19:37, 19:43 зафіксовані з`єднання між абонентськими номерами мобільних телефонів, які знаходилися у користуванні ОСОБА_17 НОМЕР_6 і ОСОБА_39 НОМЕР_29 .

До того ж із наведеної інформації вбачається, що в зоні дій базових станцій операторів мобільного зв`язку, які покривають місце знаходження житла ОСОБА_39 і місце вчинення розбійного нападу за адресою: АДРЕСА_6 , 27 жовтня 2016 року зафіксовані з`єднання:

- о 15.00 та 20:01 за абонентським номером мобільного телефону, який знаходився у користуванні ОСОБА_21 ;

- у період часу з12:48 по22:45 за абонентськими номерами мобільних телефонів, які знаходилися у користуванні ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_39 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

- о 14:35, 14:49, 14:57, 17:33між абонентськими номерами мобільних телефонів, які знаходилися у користуванні ОСОБА_19 НОМЕР_5 , ОСОБА_18 НОМЕР_10 та ОСОБА_17 НОМЕР_6 .

Відповідно до постанови першого заступника прокурора Харківської області від 15 березня 2017 року, слідчим відділом Куп`янського відділення поліції ГУНП в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 27 серпня 2016 року за № 00000189, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно із цим же процесуальним рішенням здійснення досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні було доручене слідчому підрозділу вищого рівня СУ ГУНП в Харківській області (т. 24 а.с. 136, 137).

Із клопотань про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 07 жовтня 2016 року, внесених під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000189 від 27 серпня 2016 року та ухвал слідчого судді апеляційного суду Харківської області від 10 жовтня 2016 року, вбачається, що слідчому було надано дозвіл на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме щодо змісту розмов, текстових та мультимедійних повідомлень та деталізації з`єднань осіб, які використовували мобільні телефони із наступними номерами: НОМЕР_6 , що перебував у користування ОСОБА_17 ; НОМЕР_4 , що перебував у користуванні ОСОБА_19 ; НОМЕР_30 , що перебував у користуванні ОСОБА_20 ; НОМЕР_10 , що перебував у користуванні ОСОБА_18 , НОМЕР_7 , що перебував у користуванні ОСОБА_21 , строком до 09 грудня 2016 року (т. 27 а.с. 86-95, 97-104, т. 28 а.с. 14, 15).

Проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій було доручено співробітникам ГВ БКОЗ Управління СБ України в Харківській області (т. 27 а.с. 96).

Ухвалою слідчого судді апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2017 року прокуратурі Харківської області надано дозвіл на використання матеріалів результатів негласних слідчих (розшукових) дій: протоколів № 70/14 11934 від 20 грудня 2016 року, № 70/14 11931 від 20 грудня 2016 року, № 70/14 11930 від 20 грудня 2016 року,№ 70/14 11933 від 20 грудня 2016 року, а також оптичних дисків CD-R № 10467/ГВ «К»,CD-R № 10468/ГВ «К», CD-R № 10469/ГВ «К», CD-R № 104670/ГВ «К», складених на підставі ухвал слідчого судді апеляційного суду Харківської області № 7717т від 10 жовтня 2016 року, №7718т від 10 жовтня 2016 року, № 7719т від 10 жовтня 2016 року, № 7720т від 10 жовтня 2016 року, в якості доказів ознак вчинення злочину у кримінальному провадженні № 0000479 від 21 серпня 2016 року, за підозрою ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_39 (т. 24 а.с. 138 - 141).

Оцінивши наведені вище докази у сукупності з даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_6 , якій належав та яким користувався ОСОБА_17 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області від 10 жовтня 2016 року № 7720т та звукозаписами на дискуCD-R № 10467/ГВ «К», суд доходить висновку, що розмови між ОСОБА_17 з одного боку та його дружиною, ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 , ОСОБА_69 з іншого боку, які у них зафіксовані, дійсно мали місце, і з їх змісту вбачається, що:
- 19 жовтня 2016 року між сімнадцятою і двадцять першою годинами, готуючись до вчинення злочину, з метою реалізації заздалегідь розробленого плану вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , ОСОБА_17 активно спілкувався із ОСОБА_21 , який йому систематично телефонував.
Із змісту розмов обвинувачених вбачається, що ОСОБА_21 і ОСОБА_20 , готуючись до вчинення злочину, діючи відповідно до розподілених їм функції згідно із узгодженим планом, вживаючи заходів конспірації, використовуючи транспортний засіб,вели спостереження за потерпілими, як за місцем їх роботи так і за місцем їх мешкання,збирали і фіксували максимально точну інформацію про розпорядок дня потерпілих, місця їх перебування, маршрути пересування, а також час повернення до місця мешкання, яку ОСОБА_21 у тому числів реальному часідоповідав ОСОБА_17 , як організатору, що координував їх дії та дії інших учасників організованої групи.
При цьому ОСОБА_21 і ОСОБА_17 , аналізуючи зібрану щодо потерпілих інформацію, узгоджували найсприятливіший час вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , яким визначалася вісімнадцята година 19 жовтня 2016 року або ранок 20 жовтня, за обов`язкової умови, що ОСОБА_12 буде знаходитися у своєму житлі один.
На виконання плану вчинення розбійного нападу ОСОБА_21 і ОСОБА_20 вели спостереження та повинні були повідомити ОСОБА_17 , а він, у свою чергу, іншими учасникам організованої групи про відсутність ОСОБА_42 за місцем мешкання.
За відсутності останньої учасники організованої групи мали зібратися у селі Копані та спільно вчинити розбійний напад на ОСОБА_12 .
Однак 19 жовтня 2016 року план вчинення злочину не був реалізований, оскільки ОСОБА_12 знаходився за місцем мешкання разом із ОСОБА_65 .
Крім того, зі змісту розмов між ОСОБА_17 і ОСОБА_21 вбачається, що учасники організованої групивирішили продовжити спостереження за потерпілими із фіксацією інформації про них.
До того ж вбачається, що на час вчинення зазначених дій учасники організованої групи вже були екіпіровані спеціальним одягом і масками «балаклавами» чорного кольору, які у тому числі використовували в ході спостереження за потерпілими.
У свою чергу ОСОБА_17 , виконуючи роль організатора злочинної групи,зателефонував ОСОБА_20 та перевірив інформацію, що була отримана ним від ОСОБА_21
- 22 жовтня 2016 року ОСОБА_17 , як організатор надав вказівки ОСОБА_21 ,та опосередковано через останнього, ОСОБА_20 щодо вжиття максимальних заходів конспірації при здійсненні спостереження за потерпілими.
- 26 жовтня 2016 року між тринадцятою і двадцять другою годинами ОСОБА_21 повідомив ОСОБА_17 про обстановку у домоволодінні потерпілих, їх можливе місце знаходження в цей день, кількість осіб, які можуть бути присутні у житлі, місце зберігання грошових коштів.
При цьому обвинувачені, обговорюючи наведені вище обставини, усвідомлюючи про постійне перебування у житлі потерпілих,або останніх,або інших осіб,не дивлячись на це, продовжують детально планувати вчинення розбійного нападу з метою найбільш ефективної реалізації плану вчинення злочину.
За координації ОСОБА_17 , який вимагає від учасників організованої групи вжиття максимальних заходів конспірації, продовжують цілодобово активно здійснювати спостереження за потерпілими, кожним окремо.
До того ж ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_21 , що розбійний напад буде вчинений 27 жовтня 2016 року, що також відомо іншим учасникам організованої групи.
Крім того, ОСОБА_17 і ОСОБА_21 остаточно узгодили час вчинення злочину о вісімнадцятій годині 27 жовтня 2016 року, визначили місце збору учасників організованої групи лісопосадку поблизу домоволодіння потерпілих, а також те, що розбійний напад буде поєднаний із проникненням у житло.
- 27 жовтня 2016 року ОСОБА_17 , продовжуючи координувати дії, повідомив ОСОБА_18 , що місцем збору учасників організованої групи, перед вчиненням розбійного нападу на ОСОБА_12 є житло ОСОБА_39 , підготовкою якого займається ОСОБА_20 , а також про дії, які необхідно вчинити учасникам організованої групи у зв`язку із підготовкою до вчинення злочину.
Також, ОСОБА_17 постійно продовжував з`ясовувати місце перебування ОСОБА_65 .
Разом із цим ОСОБА_17 і ОСОБА_21 обговорювали дії щодо створення обставин, які б відвернули від них підозру у вчиненому злочині.
Крім того, ОСОБА_17 як організатор обговорив із ОСОБА_18 , ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , у короткий проміжок часу, подальші дії кожного із учасників організованої групи щодо підготовки до вчинення злочину, вимагаючи від них негайного збору.
При цьому ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_20 про повну готовність до вчинення злочину.
Близько п`ятнадцятої години учасники організованої групи, вживаючи заходів конспірації зібралися за місце мешкання ОСОБА_68 .
Близько двадцятої години, після вчинення розбійного нападу, ОСОБА_17 домовився із ОСОБА_69 про надання останнім житла для перевдягання учасників організованої групи.
Близько двадцять першої години ОСОБА_17 у завуальованій формі повідомив дружині про вчинення злочину.
Із розмови ОСОБА_17 і ОСОБА_20 вбачається, що останній знаходився за місцем мешкання ОСОБА_39 , а також те, що під час розбійного нападу обвинувачені заволоділи ювелірними виробами, які у тому числі зберігалися у житлі ОСОБА_91 .
При цьому ОСОБА_17 надав ОСОБА_20 вказівку про необхідність збереження майна, здобутого злочинним шляхом, зокрема ювелірних виробів, за місцем мешкання ОСОБА_68 .
Крім того вбачається, що ОСОБА_17 з`ясовував обстановку після вчинення розбійного нападу та з іншими учасниками організованої групи вживав заходів щодо штучного створення умов для відвернення підозри у вчиненні злочину(т. 10 а.с. 17 - 43).

Оцінивши наведені вище докази у сукупності з даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_30 , якій належав та яким користувався ОСОБА_20 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області від 10 жовтня 2016 року № 7718т та звукозаписами на диску CD-R № 10469/ГВ «К», суд доходить висновку, що розмови між ОСОБА_20 , з одного боку, та ОСОБА_92 , ОСОБА_21 і ОСОБА_18 з іншого боку, які у них зафіксовані, дійсно мали місце, і з їх змісту вбачається, що:
- 27 жовтня 2016 року ОСОБА_20 попередив ОСОБА_17 , який здійснював спостереження про присутність у місці його знаходження сторонньої особи потенційного свідка;
- 28 жовтня 2016 року ОСОБА_20 знаходився у смт Нова Водолага Харківської області та був проінформований ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 про наслідки вчинення злочину, а саме про те, що потерпілий перебуває у закладі охорони здоров`я та дії співробітників правоохоронних органів щодо розслідування вчиненого ними, обвинуваченими, злочину.
Крім цього, зазначені обвинувачені обговорили можливі джерела витоку інформації про вчинення ними злочину та заходи, які необхідно вжити для запобігання цьому (т. 10 а.с. 44 - 49).

Оцінивши наведені вище докази у сукупності з даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_10 , якій належав та яким користувався ОСОБА_18 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області від 10 жовтня 2016 року № 7719т та звукозаписом на диску CD-R № 10468/ГВ «К», суд доходить висновку, що розмова між ОСОБА_18 і ОСОБА_17 , яка у них зафіксована, дійсно мала місце, і з її змісту вбачається, що 28 жовтня 2016 року ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_18 про дії співробітників правоохоронних органів щодо розкриття вчиненого ними, обвинуваченими, розбійного нападу, та які заходи йому, ОСОБА_18 , необхідно вжити для запобіганняїх викриттю (т. 10 а.с. 50 - 52).

Оцінивши наведені вище докази у сукупності з даними протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_4 , якій належав та яким користувався ОСОБА_19 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді апеляційного суду Харківської області від 10 жовтня 2016 року № 7717т та звукозаписом на диску CD-R № 10471/ГВ «К», суд доходить висновку, що розмова між ОСОБА_19 і ОСОБА_18 , яка у них зафіксована, дійсно мала місце, і з її змісту вбачається, що 26 жовтня 2016 року близько двадцять другої години, під час здійснення спостереження за домоволодінням потерпілих, яке проводилося обвинуваченими безперервно, позмінно, ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_19 про відсутність ОСОБА_42 за місцем мешкання, а також про те, якими транспортними засобами користується кожний із потерпілих, і о котрій годині найманий останніми працівник залишає їх домоволодіння.
Також, зі змісту розмови вбачається, що учасники організованої групи з метою вчинення розбійного нападувже проникали на територію домоволодіння потерпілих та визначили дату вчинення злочину, а саме 27 жовтня 2016 року.
Крім того, учасниками організованої групи був визначений час зустрічі перед вчиненням нападу (т. 10 а.с. 53 - 56).

Об`єктивно задокументовані дані під час проведення зазначених негласних слідчих (розшукових) дійповністю узгоджуються між собою та іншими наведеними доказами, в тому числі за часом та місцем подій, які в них зафіксовані, умовами їх перебігу за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 і мають взаємодоповнюючий характер, розкриваючи до деталей зміст дій вказаних осіб, як учасників організованої групи, що зорганізувалися для вчинення злочину, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій, спрямованих на досягнення наміченого плану, а саме щодо: детального узгодження зазначеного плану та розподілених між ними функцій; на його виконання, підготовки до вчинення злочину підшукання та підготовки знарядь та засобів, створення умов для вчинення злочину; його реалізації, які спочатку про нього домовилися, а потім вчинили; вжиття заходів для запобігання їх викриттю.

Крім того, отримані дані про досягнуті між обвинуваченими домовленості щодо наступних дій з реалізації плану вчинення злочину, які були виконані 27 жовтня 2016 року, та умови їх здійснення, знайшли своє підтвердження у дійсності, як свідчать про це наведені у цьому вироку докази.

Сторона захисту заявила про визнання всіх протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі - НСРД) - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентських номерів, якими користувалися обвинувачені та додатків до протоколів відповідних аудіозаписів, недопустимими доказами,оскільки:зазначені НСРД були проведені під час здійснення слідчим СВ УСБУ в Харківській області досудового розслідування кримінального провадження № 0000189 від 27 серпня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 187 КК України,яке, відповідно до ст. 216 КПК України, не відноситься до підслідності органів безпеки, тобто слідчий зазначеного органу безпеки не був уповноваженою особою на здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, оскільки його розслідування віднесено до компетенції іншого органу досудового розслідування; стороною обвинувачення не надана відповідна постанова прокурора про доручення здійснення досудового розслідування саме СВ УСБУ в Харківській області; згадані протоколи складені 20 грудня 2016 року, тобто поза межами 24 годин з моменту припинення НСРД; оскільки строк дії ухвал слідчого судді закінчився 10 грудня 2016 року; стороні захисту у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України не були відкриті відповідні клопотання та ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведенняНСРД; слідчим і прокурором не винесено постанову про проведення певного виду НСРД, що, на думку сторони захисту, передбачено ч. 3 ст. 246 КПК України; до матеріалів кримінального провадження № 0000479 від 21 серпня 2016 року не долучені матеріали кримінального провадження № 0000189 від 27 серпня 2016 року, окрім зазначених вище протоколів.
Визнаючи ці заяви сторони захисту безпідставними, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 214 КПК України слідчийневідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Слідчий зобов`язаний прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До ЄРДР, окрім іншого, вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, слідчий, отримавши відомості про вчинене кримінальне правопорушення, діючи у межах наданих йому повноважень, відповідно до покладеного на нього обов`язку та на виконання завдань, визначених ст. 2 КПК України, правомірно вніс до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за № 0000189 від 27 серпня 2016 року, із попередньою правовою кваліфікацією за вказаною нормою КК України.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленні, або виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення наділений, окрім інших службових осіб, слідчий.

Разом із цим, очевидним є те, що зазначені дії вчиняються слідчим на початковій стадії досудового розслідування, під час здійснення якого, в залежності від зібраних доказів, попередня правова кваліфікація може бути змінена, а відтак, і змінена підслідність.

Статтею 218 КПК України визначено, що якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

З огляду на викладене слідчий органу безпеки відповідно до покладеного на нього обов`язку повинен був і здійснював досудове розслідування у згаданому кримінальному провадженні доти, доки прокурор не визначив іншу підслідність, навіть за умови, що кримінальне провадження було зареєстроване із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст. 187 КК України.

За таких обставин, враховуючи процесуальні рішення прокурорів щодо визначення підслідності, заяви сторони захисту про те, щопід час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000189 від 27 серпня 2016 року було порушено правила підслідності, є безпідставними.

Статтею 257 КПК України визначено, що якщо в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлено ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, то отримана інформація може бути використана в іншому кримінальному провадженні тільки на підставі ухвали слідчого судді, яка постановляється за клопотанням прокурора.

Слідчий суддя розглядає клопотання згідно з вимогами статей 247 та 248 цього Кодексу і відмовляє у його задоволенні, якщо прокурор, крім іншого, не доведе законність отримання інформації та наявність достатніх підстав вважати, що вона свідчить про виявлення ознак кримінального правопорушення.

Зазначена процедура під час досудового розслідування даного кримінального провадження була дотримана - ухвалою слідчого судді апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2017 року прокуратурі Харківської області надано дозвіл на використання матеріалів результатів зазначених НСРД,в якості доказів ознак вчинення злочину у кримінальному провадженні № 0000479 від 21 серпня 2016 року.

При цьому слідчим суддею було перевірено законність отримання інформації та наявність достатніх підстав вважати, що вона свідчить про виявлення ознак кримінального правопорушення, тобто ті обставини, на які посилається сторона захисту у своєму клопотанні під час судового розгляду.

Крім цього, зазначена норма передбачає, що використанню у іншому кримінальному провадженні підлягає тільки інформація,яка отримана в результаті проведення НСРД у першому кримінальному провадженні, та яка містить дані про ознаки кримінального правопорушення, яке не розслідується у даному кримінальному провадженні, а не всі матеріали кримінального провадження, як про це зазначає сторона захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КПК України протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій з додатками не пізніше ніж через двадцять чотири години з моменту припинення зазначених негласних слідчих (розшукових) дій передаються прокурору.

Дозвіл на проведення НСРД щодо обвинувачених було надано до 09 грудня 2016 року, протоколи за результатами їх проведення були складені 20 грудня 2016 року, тобто очевидним є те, що проведення НСРД було завершене складанням відповідних протоколів з додатками, а тому суд вважає, що строки, про які зазначає сторона захисту, порушені не були.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо недопустимості доказів, отриманих в результаті НСРД, через не відкриття стороні захисту відповідних клопотань та ухвал слідчого судді про надання дозволу на їх проведення, суд враховує, що за приписамист. 86 КПК Українивизначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

А згідно з ч. 12ст. 290 КПК України, якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 жовтня 2019 року (справа № 640/6847/15-к) були сформульовані висновки щодо застосування норм права, передбаченихст. 290 КПК України, згідно із якими:

- Якщо сторона обвинувачення під час досудового розслідування своєчасно вжила всі необхідні та залежні від неї заходи, спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, однак такі документи не були розсекречені з причин, що не залежали від волі і процесуальної поведінки прокурора, то суд не може автоматично визнавати протоколи НСРД недопустимими доказами з мотивів невідкриття процесуальних документів, якими санкціоноване їх проведення.

- Процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) та які на стадії досудового розслідування не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України,з тієї причини, що їх не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не були розсекречені на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні під час розгляду справи у суді за умови своєчасного вжиття прокурором всіх необхідних заходів для їх отримання.

- Якщо сторона обвинувачення не вжила необхідних та своєчасних заходів, що спрямовані на розсекречення процесуальних документів, які стали процесуальною підставою для проведення НСРД і яких немає в її розпорядженні, то в такому випадку має місце порушення нормст. 290 КПК України.

- Якщо в ході розгляду кримінального провадження у суді було задоволене повторне клопотання прокурора про розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, і розсекречено їх, то відповідні процесуальні документи як такі, що отримані стороною обвинувачення після передачі справи в суд, повинні бути відкриті згідно з частиною одинадцятою ст. 290 КПК України.

- Якщо процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД, розсекречені під час судового розгляду, і сторона захисту у змагальному процесі могла довести перед судом свої аргументи щодо допустимості доказів, отриманих у результаті НСРД, в сукупності з оцінкою правової підстави для їх проведення, то суд повинен оцінити отримані докази та вирішити питання про їх допустимість.

- У випадку розкриття процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД після передачі кримінального провадження до суду, суд зобов`язаний забезпечити стороні захисту достатній час та реальну можливість для доведення перед судом своєї позиції щодо належності та допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД в комплексі із процесуальною підставою для проведення НСРД з метою реалізації принципу змагальності.

Як вбачається, у даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування сторона обвинувачення не відкрила стороні захисту відповідні клопотання та ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення НСРД, про які йдеться вище, з тієї причини, що їх не було у розпорядженні сторони обвинувачення - процесуальні документи не були розсекречені на момент відкриття стороною обвинувачення стороні захисту матеріалів кримінального провадження.

Однак вони були надані суду стороною обвинувачення під час судового розгляду після їх розсекречення та отримання нею, і були відкриті стороні захисту згідно з ч. 11 ст. 290 КПК України. При цьому суд забезпечив стороні захисту достатній час та реальну можливість для доведення перед судом своєї позиції щодо належності та допустимості доказів, отриманих у результаті НСРД, в сукупності з оцінкою правової підстави для їх проведення.

Враховуючи викладене, доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, отриманих в результаті НСРД, через не відкриття стороні захисту відповідних клопотань та ухвал слідчих суддів про надання дозволу на їх проведення, судом відхиляються.

Частиною 3 ст. 246 КПК України визначено, що рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - слідчий суддя за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженого з прокурором.

Зазначена норма КПК України не покладаєнаслідчого або прокурора обов`язок оформлювати окремим процесуальним документом у виді постанови рішення про проведення НСРД, прийняття якого віднесено до повноважень цих службових осіб.

З відповідного протоколу від 04 листопада 2016 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_37 (прізвище на даний час ОСОБА_38 )впізнала дерев`яний хрестик, вилучений під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року у ОСОБА_39 , і пояснила, що саме він був викрадений під час розбійного нападу на неї та її чоловіка 27 жовтня 2016 року за наведених вище обставин (т. 8 а.с. 220, 221).

Згідно із протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04 листопада 2016 року потерпіла ОСОБА_37 (прізвище на даний час ОСОБА_38 ) впізнала золотий ланцюжок із хрестиком, який був вилучений під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року у ОСОБА_39 , і пояснила, що ці предмети належать їй, і, що саме вони були викрадені під час розбійного нападу на неї та ОСОБА_12 27 жовтня 2016 року за наведених вище обставин (т. 8 а.с. 222, 223).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04 листопада 2016 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_37 (прізвище на даний час ОСОБА_38 ) впізнала золоту обручку, яка була вилучена в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_20 , проведеного 31 жовтня 2016 року, та пояснила, що цяобручка належать їй, і, що саме вона була викраденапід час розбійного нападу на неї та ОСОБА_12 27 жовтня 2016 року за наведених вище обставин (т. 8 а.с.224, 225).

Із відповідного протоколу від 04 листопада 2016 року вбачається, що потерпіла ОСОБА_37 (прізвище на даний час ОСОБА_38 ) впізнала золоті сережки, вилучені під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року у ОСОБА_39 , і пояснила, що саме вони були викрадені під час розбійного нападу на неї та ОСОБА_12 27 жовтня 2016 року за наведених вище обставин (т. 8 а.с. 226, 227).

Згідно із протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04 листопада 2016 року потерпіла ОСОБА_37 (прізвище на даний час ОСОБА_38 ) впізнала золоту каблучку, якабула вилучена під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року у ОСОБА_39 , і пояснила, що ця річ належить їй, і, що саме ця золота каблучка була викрадена у неїпід час розбійного нападу 27 жовтня 2016 року за наведених вище обставин (т. 8 а.с. 228, 229).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04 листопада 2016 року встановлено, що потерпіла ОСОБА_37 (прізвище на даний час ОСОБА_38 ) впізнала золотий браслет, який був вилучений в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_20 , проведеного 31 жовтня 2016 року, та пояснила, що цей браслет належать їй, і, що саме він був викраденийпід час розбійного нападу на неї та ОСОБА_12 27 жовтня 2016 року за наведених вище обставин (т. 8 а.с. 230, 231).

Сторона захисту заявила про визнання недопустимими доказами протоколів пред`явлення речей для впізнання оскільки: всі речі, що були пред`явлені потерпілій для впізнання, отримані з грубим порушенням норм КПК України, а саме -під час незаконного обшуку гаражу ОСОБА_39 ; деякі предмети, вилучені під час огляду місця події, не відповідають даним цього протоколу; речі вочевидь мали суттєві відмінності від речей, які підлягали впізнанню; зазначені протоколи складені без відео та фотофіксації.
Визнаючи ці заяви сторони захисту безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, суд виходить із того, що огляд місця події за участю ОСОБА_39 , під час якого він добровільно видав речі, в тому числі ті, які впізнала потерпіла, був проведений у відповідності до вимог КПК України, про що зазначено вище.
Ні огляд, ні обшук володіння ОСОБА_39 не проводився.
Хід і результати пред`явлення речей для впізнання фіксувалися у відповідних протоколах. Після завершення слідчих дій, перед підписанням відповідного протоколу поняті і ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ) були ознайомлені з їхзмістами шляхом оголошення і особистого прочитання.
При цьому, для ОСОБА_93 ( ОСОБА_38 ) пред`являлися речі, в числі інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, у кількості не менше трьох.
Поняті і ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ) мали можливість внести до зазначених протоколів зауваження і доповнення, про що свідчать їх власноручні підписи, однак не зробили цього, оскільки були згодні з їх змістом.
Будь-яких зауважень щодо невідповідностізмісту протоколів проведеннюцих слідчих дійне надходило.
Оцінивши дані, отримані під час проведення пред`явлення речей для впізнанняза участю потерпілої, у сукупності з наведеними у цьому вироку доказами, враховуючи те, що слідчі дії проведені уповноваженою на те особою, у відповідності до вимог ст. ст. 104, 105, 223, 229, 231 КПК України, суд доходить висновку, що ці докази є належними і допустимими.
Крім того, суд доходить висновку, що слідчідії були проведені саме за участю потерпілої ОСОБА_37 ( ОСОБА_38 ), що підтверджується її власноручними записами свого прізвища та особистими підписами.
Відповідно до ст.ст. 223, 229, 231 КПК України проведення фото та відеофіксації під час пред`явлення речей для впізнання не є обов`язковим.

Із висновку експерта-товарознавця № 614 від 08 лютого 2017 року вбачається, що загальна вартість виробів зі сплаву золота 585 проби, що належали ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , якими ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у складі організованої групи заволоділи 27 жовтня 2016 року шляхом розбійного нападу на потерпілих, складає 34390 гривень 07 коп., зокрема: браслету зі сплаву золота 585 проби, вагою 37,57 г - 22509 гривень 31 коп.; каблучки (обручки) зі сплаву золота 585 проби, вагою 4,43 - 2654 гривні 15 коп.; каблучки зі сплаву золота 585 проби, вагою 3,45 г - 2067 гривень; каблучки зі сплаву золота 585 проби, вагою 6,25 г - 3744 гривні 56 коп.; підвіски (хрестику) зі сплаву золота 585 проби, вагою 1,35 г - 808 гривень 83 коп.; сережок зі сплаву золота 585 проби, вагою 4,35 г - 2606 гривень 22 коп.(т. 9 а.с. 227 - 229).

На всі речі, вилучені: під час обшуків за місцем мешкання ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , із автомобіля останнього; під час огляду місць події, а також на транспортні засоби - автомобілі ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_45 , ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_46 , ЗАЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 був накладений арешт згідно із ухвалами слідчого судді від 03 листопада 2016 року (т. 8 а.с. 201 - 215).
У цей же день речі, вилучені під час слідчих дій були визнані речовими доказами та у відповідній якості долучені до матеріалів кримінального провадження (т. 8 а.с. 216-219).

Зразки крові ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_37 , куртки та брюки спеціального форменого одягу у комплекті, військові черевики (берці), вилучені у ОСОБА_39 під час огляду місця події 31 жовтня 2016 року, реєстраційний номерний знак, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, що підтверджується відповідними процесуальними рішенням слідчого від 17 січня та 22 березня2017 року (т. 9 а.с. 82-90, 234-242).

Знаряддя та засоби вчинення злочинів, всі предмети, окрім зазначених транспортних засобів, цінності, окрім грошей, та речі і зразки, що визнані речовими доказами, були безпосередньо досліджені під час судового розгляду.

За висновком судово-медичної експертизи № 465-ЛЗ/16 від 29 листопада 2016 року, потерпілому ОСОБА_12 в результаті застосування до нього обвинуваченими фізичного насильства за наведених у вироку обставин були заподіяні легкі тілесні ушкодження у виді: синців у правій і лівій навколоочних областях; крововиливів у білкові оболонки правого і лівого ока; саден на спинці носа у центрі, на кінчику носа, у вилично-орбітальній області зліва, по тильній поверхні правої кисті в області кісток зап`ястя, по тильній поверхні лівої кісті в області кісток зап`ястя, по передній поверхні лівого коліна, по передній поверхні правого коліна, по розгинальній поверхні лівого передпліччя в верхній третині, по розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, які утворилися від дії тупих твердих предметів, що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей, якими могли бути як руки так і взуті ноги людини, можливо у строк та при обставинах, зазначених потерпілим.

В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг знаходитися по відношенню до нападників, як у вертикальному так і у горизонтальному положенні.

Потерпілому було нанесено не менш ніж чотирнадцять травматичних дій.

Вищезазначені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя.

Малоймовірно утворення вищезазначених тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту на виступаючу поверхню з наданням або без такого тілу прискорення.

Малоймовірна втрата свідомості за вищевказаних тілесних ушкоджень (т. 9 а.с. 78. 79).

Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 464-ЛЗ/16 від 29 листопада 2016 року,потерпілій ОСОБА_37 (на даний час прізвище - ОСОБА_38 ) в результаті застосування до неї обвинуваченими фізичного насильства за наведених у вироку обставин були заподіяні легкі тілесні ушкодження у виді: синців у праві та лівій навколоочних областях, у правій скроневій області, в області завитку і протизавитку правого вуха, на волосяній частині голови в потиличній області зліва; саден на лівій щоці, на слизовій нижньої губи зліва відповідно 1-2 зубам, по згинальній поверхні правого передпліччя у нижній третині, по тильній поверхні 1 пальця правої кисті на всьому протязі, які утворилися від дії тупих твердих предметів, що не відобразили в ушкодженнях своїх індивідуальних особливостей, якими могли бути як руки так і взуті ноги людини, можливо у строк та при обставинах, зазначених потерпілою.

В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпіламогла знаходитися по відношенню до нападників, як у вертикальному так і у горизонтальному положенні.

Потерпілій було нанесено не менш ніж десять травматичних дій.

Вищезазначені тілесні ушкодження не є небезпечними для життя.

Малоймовірно утворення вищезазначених тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного зросту на виступаючу поверхню з наданням або без такого тілу прискорення.

Малоймовірна втрата свідомості за вищевказаних тілесних ушкоджень (т. 9 а.с. 80. 81).

Згідно із висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 94 від 01 лютого 2017 року ОСОБА_21 хронічного, психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє.

Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідають кримінальні правопорушення, ОСОБА_21 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до свого психічного стану ОСОБА_21 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (т. 9 а.с. 216 - 218).

За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 95 від 01 лютого 2017 року ОСОБА_19 хронічного, психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє.

Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період часу, якому відповідають кримінальні правопорушення, ОСОБА_19 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до свого психічного стану ОСОБА_19 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру (т. 9 а.с. 222 - 224).

Перевіряючи заяви обвинувачених про застосування до них недозволених методів слідства і фізичного насилля з боку співробітників правоохоронних органів, суд проінформував про це компетентний орган, слідчий якого у порядку ст. 214 КПК України внісши відповідні відомості до ЄРДР, шляхом проведення досудового розслідування, перевірив ці твердження та дійшов висновку, що вони не відповідають дійсності, оскільки в ході проведення досудового розслідування об`єктивних даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 і ОСОБА_22 піддавалися психічному або фізичному насиллю з боку співробітників правоохоронних органів з метою спонукання їх до самообмови - не встановлено.

За таких обставин слідчим другого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава 18 грудня 2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за№ 0000171 від 11 лютого 2020 року, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України (т. 33 а.с. 63 - 69).

Стороною захисту було заявлено про визнання недопустимими доказами протоколів проведення слідчих дій, які мають додатки у вигляді відеофіксації відповідних слідчих дій, протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій і додатків до них та речових доказів з тих підстав, що відеозаписи слідчих дій, звукозаписи зафіксованих в ході НСРД розмов та речові докази не були відкриті обвинуваченим і захисникам при виконанні ст. 290 КПК України.
Визнаючи ці заяви сторони захисту безпідставними, та відкидаючи їх, суд виходить з того, що відеозаписи слідчих дій та аудіозаписи, отримані за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, є додатками до відповідних протоколів, у яких детально наведений зміст зафіксованої інформації, а не самостійним джерелом доказу,тому не може бути досліджений і оцінений окремо від протоколу.

Під час виконання вимог ст. 290 КПК України, при закінченні досудового розслідування обвинуваченим та їх захисникам було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, тобто сторона захисту була ознайомлена із тими доказами, які будуть надані стороною обвинувачення суду на обстоювання своєї позиці.

Із відповідних протоколів вбачається, що обвинувачені та їх захисники ознайомилися з матеріалами досудового розслідування, при цьому будь-яких зауважень, клопотань та заяв зазначені особи не мали.

До того ж, в процесі розгляду цього кримінального провадження даним складом суду, суд забезпечив стороні захисту, у тому числі обвинуваченим, достатній час та реальну можливість ознайомитися з усіма без виключення матеріалами кримінального провадження до початку дослідження доказів, наданих стороною обвинувачення.

Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що речові докази, серед яких є автотранспортні засоби, вогнепальна зброя, бойові припаси, ювелірні вироби, що передані на зберігання потерпілим, детально описані у відповідних постановах слідчого, були предметами експертних досліджень, що підтверджується висновками експертів, до яких стороні захисту було надано доступ у числі інших матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України та в процесі судового провадження, тобто стороні захисту було достеменно відомо, які речові докази будуть надані суду стороною обвинувачення.
Разом із цим, у суду відсутні підстави вважати недопустимими докази з огляду на твердження сторони захисту, пов`язані з незаконним затриманням обвинувачених та з порушенням вимог ст. 290 КПК України, оскільки: по-перше, стороною обвинувачення підтверджено надання доступу протилежній стороні до всіх матеріалів кримінального провадження; по-друге, законність затримання була предметом перевірки на першочергових стадіях розслідування; по-третє, обставини затримання особи не тягнуть за собою визнання недопустимими всіх доказів, зібраних в кримінальному провадженні; по-четверте, всі докази збирались уповноваженими особами, які визначались у цьому кримінальному провадженні як слідчий чи прокурор в установленому законом порядку.

Приймаючи до уваги те, що показання обвинуваченого ОСОБА_19 , потерпілої ОСОБА_42 , потерпілого ОСОБА_12 , допитаного у якості свідка ОСОБА_39 , конкретні, послідовні, узгоджуються між собою в деталях та доповнюють одне одного, а також узгоджуються з даними, що містяться у наведених вище доказах: протоколах слідчих дій -огляду місця події, обшуків, проведення слідчих експериментів, пред`явлення речей для впізнання;протоколах за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; висновках експертиз судово-медичних, судових молекулярно-генетичних, судово-медичних імунологічних, судово-товарознавчої, амбулаторних судово-психіатричних;документах, у тому числі електронних; даними з інформації, наданої операторами мобільного зв`язку, про з`єднання абонентів; а також з даними, що містять у собі речові докази, які були безпосередньо досліджені судом, що, у свою чергу, узгоджуються також із висновками судово-балістичної та судових вибухотехнічних експертиз, суд визнає їх достовірними та бере в основу вироку.

Частиною 3 ст. 28 КК України визначено, що кримінальне правопорушення визнається вчиненим організованою групою, якщо в його готуванні або вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) кримінальних правопорушень, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Згідно із роз`ясненнями, які закріплені у пунктах 9, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 23 грудня 2005 року «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями», під організованою групою належить розуміти внутрішньо стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке було попередньо утворене з метою вчинення ряду злочинів або тільки одного, який потребує ретельної довготривалої підготовки. Таку групу слід вважати утвореною з моменту досягнення її учасниками домовленості про вчинення першого злочину за наявності планів щодо подальшої спільної злочинної діяльності.

Стійкість організованої групи полягає в її здатності забезпечити стабільність і безпеку свого функціонування, тобто ефективно протидіяти факторам, що можуть їх дезорганізувати, як внутрішнім (наприклад, невизнання авторитету або наказів керівника, намагання окремих членів об`єднання відокремитись чи вийти з нього), так і зовнішнім (недотримання правил безпеки щодо дій правоохоронних органів, діяльність конкурентів по злочинному середовищу тощо). На здатність об`єднання протидіяти внутрішнім дезорганізуючим факторам указують, зокрема, такі ознаки: стабільний склад, тісні стосунки між його учасниками, їх централізоване підпорядкування, єдині для всіх правила поведінки, а також наявність плану злочинної діяльності і чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Сукупність досліджених судом доказів доводить те, що ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_20 вчинили розбійні напади, діючи у складі організованої групи. ОСОБА_22 же, будучи залученим ОСОБА_17 як виконавець, вчинив розбійний напад на ОСОБА_33 спільно із останнім, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , не будучи учасником організованої групи.

Про наявність такої групи свідчить: стійкість об`єднання: стабільний кількісний склад - п`ять осіб, при чому чотири із них брали участь у вчиненні двох злочинів, ОСОБА_94 увійшов до її складу згодом, будучи залученим у якості учасника організованої групи ОСОБА_17 ; наявність лідера із фактичним підпорядкуванням йому інших учасників організованої групи; тісні стосунки між її учасниками, які ґрунтувались на тривалих дружніх і родинних відносинах; наявність заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності з чітким розподілом функцій між членами групи; ретельність і тривалість підготовки до вчинення злочинів.

Оцінивши у сукупності досліджені під час судового розгляду докази, суд доходить висновку, що саме ОСОБА_17 , який не мав стабільних джерел доходу, був організатором злочинної групи, до складу якої разом із ним у період часу з липня до середини серпня 2016 року увійшли ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 , а згодом - на початку жовтня 2016 року, ОСОБА_20 , із якими ОСОБА_17 перебував у тісних дружніх відносинах, знав про їх незадовільний матеріальний стан та надійність яких у нього не викликала сумнівів та які визнавали у ньому лідера, що стало основою для організації стійкого об`єднання.

Зазначені особи, попередньо, умисно та добровільно зорганізувались на невизначений термін у стійке об`єднання для вчинення особливо тяжких корисливих злочинів - розбійних нападів на осіб, які успішно ведуть господарську (підприємницьку) діяльність, проживають у домоволодіннях в сільській місцевості та про їх майновий стан і умови проживання достеменно відомо учаснику (учасникам) організованої групи.

Вказане об`єднання характеризувалося стабільністю і згуртованістю свого складу, тривалістю злочинної діяльності на протязі з серпня до кінця жовтня 2016 року - до дня викриття їх співробітниками правоохоронних органів.

Характер вчинених ними кримінальних правопорушень вказував, що у них був єдиний план, який був відомий всім учасникам, і їх спільна злочинна діяльність була спрямована на його досягнення як кінцевої мети плану групи, тобто, постійне і систематичне вчинення особливо тяжких корисливих злочинів. Між учасниками групи був конкретний розподіл функцій і кожен з них виконував саме свою, відведену йому функцію.

Так, ОСОБА_17 , організував та очолив організовану групу, розподілів між учасниками групи функції та контролював їх виконання; забезпечував належну організованість групи, спільність та єдність їх дій у ході підготовки та під час вчинення злочинів; залучив із знайомих йому осіб виконавця, який не входив до складу організованої групи, та нового члена до організованої групи; забезпечував фінансування злочинної діяльності шляхом залучення грошових коштів, забезпечував учасників організованої групи знаряддями та засобами вчинення злочинів, тобто матеріально - технічну базу організованої групи; забезпечував своєчасне прибуття учасників організованої групи та виконавця, який не входив до її складу, до місця вчинення злочину, у тому числі транспортував їх самостійно; отримував від інших учасників організованої групи зібрану ними інформацію щодо майнового стану потерпілих, умов їх проживання та розпорядку дня, та, із урахуванням отриманої інформації, визначав час, місце та спосіб вчинення злочину; безпосередньо брав участь у вчиненні злочинів - координував злочинні дії співучасників, забезпечував прикриття цих дій, виконував роль співвиконавця; розподіляв між учасниками організованої групи грошові кошти та отримував заздалегідь визначені частини грошових коштів від злочинної діяльності організованої групи; вживав заходів щодо приховання знарядь та засобів вчинення злочинів; контролював учасників організованої групи після вчинення злочинів, вимагаючи від останніх вжиття заходів щодо їх не викриття співробітниками правоохоронних органів.

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 як співвиконавці, згідно із заздалегідь розподіленими організатором організованої групи - обвинуваченим ОСОБА_17 , ролей та функцій групи, виконували вказівки організатора, зокрема: здійснювали спостереження за потерпілими, вивчали маршрути їх руху для подальшого заволодіння їх майном; постійно звітували про вчинені дії з підготовки до злочинів, безпосередньо брали участь у нападах з метою заволодіння чужим майном, застосовуючи при цьому до потерпілих як насильство, так і погрози застосування насильства; отримували частину грошових коштів від злочинної діяльності організованої групи, визначену ОСОБА_17 .

Існування організованої групи підтверджується також і тим, що кошти, здобуті злочинним шляхом, ділилися між учасниками організованої групи кожного разу після вчинення конкретних кримінальних правопорушень.

Ціллю створення організованої групи було вчинення особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, яка в кінцевому результаті була досягнута.

Крім цього, зважаючи на докази, учасники організованої групи - ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_20 під час підготовки до злочинів та під час їх вчинення використовували: мобільні телефони, за допомогою яких спілкувалися між собою, в залежності від узгодженого ними плану та розподілених ролей, узгоджуючи їх з організатором групи; транспортні засоби для мобільності, у тому числі для здійснення спостереження за потерпілими; однотипне взуття, одяг та маски, для унеможливлення їх викриття потерпілими та співробітниками правоохоронних органів; різноманітне знаряддя та засоби вчинення злочинів, які застосовували до потерпілих швидко, чітко та злагоджено, що стверджує про високий рівень їх організованості при вчинення кримінальних правопорушень.

Наведене свідчить про наявність всіх обов`язкових ознак, які характеризують організовану групу, згідно вимог ч. 3 ст. 28 КК України, а тому кваліфікуюча ознака - вчинення злочинів розбійних нападів, організованою групою, знайшла своє підтвердження.

Разом із цим суд вважає, що із обвинувачення ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме із правової кваліфікації його дій, підлягає виключенню кваліфікуюча ознака«носіння вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу».

Так, згідно із роз`ясненнями, які закріплені у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами`незаконне носіння, окрім іншого, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів, є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо).

Оцінивши наведені вище докази у їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_17 придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю і бойові припаси.

Доказів того, що ОСОБА_17 незаконно носив вогнепальну зброю і бойові припаси, тобто вчинив без передбаченого законом дозволу дії щодо їх переміщення та транспортування, суду не надано, не містяться такі відомості і у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Також суд вважає, що із обвинувачення ОСОБА_21 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме із правової кваліфікації його дій, підлягає виключенню кваліфікуюча ознака «придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу».

Так, відповідно до роз`яснень, що закріплені у пунктах 11, 12зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів, розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) та бойових припасів, слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку - в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

Однак висунуте ОСОБА_21 обвинувачення взагалі не містить відомостей про вчинення ним незаконних дій з вогнепальною зброєю, зокрема щодо її придбання, носіння та зберігання без передбаченого законом дозволу.

Крім того,суд вважає, що із обвинувачення ОСОБА_21 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме із правової кваліфікації його дій, підлягає виключенню кваліфікуюча ознака «носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу», оскільки оцінивши наведені вище докази у їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_21 придбав та зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу бойові припаси.

Доказів того, що ОСОБА_21 незаконно носив бойові припаси, тобто вчинив без передбаченого законом дозволу дії щодо їх переміщення та транспортування, суду не надано, не містяться такі відомості і у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Захисник ОСОБА_27 заявила про те, що дії ОСОБА_22 і ОСОБА_21 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки вбивство ОСОБА_33 не охоплювалося умислом організованої групи, та те, що вони не мали умислу на їївбивство.

Обґрунтовуючи свою заяву, захисник послалася на показання потерпілого ОСОБА_11 , який начебто повідомив суду, що коли він повернувся до свого місця мешкання та виявив на території двору ОСОБА_33 , тоостання подавала ознаки життя, тобто, на думку захисника, заподіявши потерпілій тілесні ушкодження, ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , за наявності у них умислу на вбивство, могли довести його до кінця, оскільки мали всі можливості це зробити, однак не зробили цього, що свідчить про те, що умислу на вбивство ОСОБА_33 вони не мали.

Суд, оцінивши у сукупності надані докази доходить переконання, що доводи захисника не відповідають встановленим судом фактичним обставинам, а тому її заява не підлягає задоволенню.

Так, потерпілий ОСОБА_11 повідомив суду, що коли він прибув до свого місця мешкання, то на території двору виявив саме труп ОСОБА_52 .

Про наявність у ОСОБА_21 і ОСОБА_22 спільногоумислу, спрямованогона позбавлення ОСОБА_33 життя за попередньоюзмовою групою осіб, із корисливих мотивів, свідчить те, що вони діючи спільно, ОСОБА_21 , як учасник організованої групи, ОСОБА_22 - будучи залученим до участі у вчиненні розбійного нападу, реалізуючи план організованої групи, вчинили розбійний напад на ОСОБА_33 , їх дії, що передували події,обраний нимиспосіб і знаряддявчинення злочину, кількість ілокалізаціянанесенихпотерпілійударів, характерзавданихїйтілесних ушкоджень, узгоджений, цілеспрямованийхарактердійобвинуваченихі причиниїх припинення, а також подальша поведінка ОСОБА_21 і ОСОБА_22 після вчиненого.

Так, достовірнознаючи, що ОСОБА_95 , яка є особою похилого віку, знаходиться у домоволодінні одна, обвинувачені, діючи якспіввиконавці, на виконання злочинного плану, ОСОБА_21 , як учасник організованої групи, ОСОБА_22 , будучи залученим до участі у вчиненні розбійного нападу, проникли на територію зазначеного домоволодіння і напали на неї.При цьому, ОСОБА_22 , діючи узгоджено з ОСОБА_21 , перебуваючи за спиною ОСОБА_33 , яка знаходилась в положенні зігнувши тулуб вперед, тримав її за руки, а ОСОБА_21 в цей момент, наніс ОСОБА_33 не менш ніж два удари бейсбольною битою по голові життєво важливому органу, і припинили свої дії тільки тоді, коли остання впала і перестала подавати ознаки життя.

Потім обвинувачені, на виконання плану організованої групи, заволодівши майном, яке належало потерпілим, зникли з місцявчинення злочинів.

Даніобставини вчиненнязлочину, втому числіповедінка обвинувачених, свідчить про те, що, ОСОБА_96 і ОСОБА_22 не тількиусвідомлювалисуспільно-небезпечний характер своїх дій іпередбачалисуспільно-небезпечнінаслідки, зокремареальну можливість ОСОБА_97 внаслідок їїпобиття,айбажалинастаннятакихнаслідків.

Захисник ОСОБА_25 заявила про те, що дії ОСОБА_19 повинні бути перекваліфіковані з ч. 4 ст. 187 КК України на ч. 3 ст. 185 і ч. 3 ст. 187 КК України, так як ОСОБА_98 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, стороною обвинувачення не була доведена «поза розумним сумнівом», а його умисел був направлений саме на вчинення таємного викрадення чужого майна.
Визнаючи ці заяви захисника безпідставними та відкидаючи їх, суд виходить із того, що під час судового розгляду сукупністю наданих доказів було беззаперечно встановлено, що ОСОБА_19 вчинив розбійні напади у тому числі у складі організованої групи, що були поєднані із проникненням до житла потерпілих.

Також судом встановлено, що обвинувачені, які входили до складу організованої групи, прибулидо місця мешкання потерпілих з однією метою: вчиняти насильницькі дії з метою заволодіння їх майном.

При цьому під час підготовки до розбійного нападу на ОСОБА_33 , ОСОБА_19 був присутній у той момент, коли ОСОБА_17 забезпечував знаряддями вчинення злочинів битою, скотчем ОСОБА_22 і ОСОБА_21 , який входив до складу організованої групи та мав при собі пневматичний пістолет, що свідчить про те, що організованою групою, до якої входив ОСОБА_19 , був спланований саме розбій, та він усвідомлював, що зазначені знаряддябудуть застосовані до ОСОБА_33 в ході розбійного нападу на неї, в тому числі для заподіяння їй тілесних ушкоджень.

До того ж він, ОСОБА_19 , як учасник організованої групи, у відповідності до розподіленої йому функції, спільно із ОСОБА_17 і ОСОБА_18 забезпечувавреалізацію вчинення ОСОБА_21 і ОСОБА_22 спланованого організованою групою злочину, а саме- їх безперешкодне проникнення у домоволодіння ОСОБА_11 та не викриття їх злочинних дій.

Крім того, ОСОБА_19 як учасник організованої групи брав участь у підготовці до розбійних нападів, а також брав активну участь у розбійному нападі на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , що був вчинений організованою групою.

Характер, послідовність та узгодженість встановлених судом дій обвинувачених, факти заподіянняпотерпілим тілесних ушкоджень та заволодіння обвинуваченими чужим майном, свідчать про наявність у них, в тому числі, й у обвинуваченого ОСОБА_19 , прямого умислу на вчинення інкримінованих їм злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України.

Дослідивши і оцінивши надані докази, що покладені в основу вироку, які є достовірними, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, здобуті слідством з дотриманням порядку, встановленого кримінально-процесуальним законодавством, у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості: ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_20 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України; ОСОБА_99 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України; ОСОБА_22 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, і кваліфікує:

- дії ОСОБА_17 за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу(розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою; за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний ізпогрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою, особою яка раніше вчинила розбій; за ч. 1 ст. 263 КК України, якпридбання та зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- дії ОСОБА_18 за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою; за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою, особою яка раніше вчинила розбій;

- дії ОСОБА_19 за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою; за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою, особою яка раніше вчинила розбій;

- дії ОСОБА_21 за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів; за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло, вчинений організованою групою, особою, яка раніше вчинила розбій; за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- дії ОСОБА_20 за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із проникненням у житло, вчинений організованою групою;
- дії ОСОБА_22 за ч. 4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло та із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Разом із цим, відповідно до роз`яснень, що закріплені у пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ч. 1 ст. 62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

При цьому неприпустимо покладати на обвинуваченого (підсудного) доведення своєї невинуватості.

Статтею 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором.

Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини обвинувальним вироком суду.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а також на доказах, одержаних незаконним шляхом. Докази повинні визнаватись такими, що одержані незаконним шляхом, наприклад, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановленого кримінально-процесуальним законодавством порядку, або не уповноваженою на це особою чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

Відповідно до ч. 2 ст. Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», є важливим для постановлення справедливого рішення.
Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.
Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого, воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.
Згідно із обвинувальним актом ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому організованою групою.

Суть обвинувачення зводиться до того, що в липні 2016 року, точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_21 , являючись активним учасником ОСОБА_100 організованої групи, отримавши відомості про можливість таємного викрадення худоби - телят, приблизною вагою по 200 кг., з території ПП «Зоря-2011», що знаходиться за адресою: Харківська область, Лозівський район, село Копані, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, повідомив ОСОБА_17 про можливість вчинення таємного викрадення телят, що належать зазначеному підприємству.

Отримавши вказану інформацію, ОСОБА_17 , діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, повідомив ОСОБА_18 та ОСОБА_19 про необхідність виїзду до села Копані Лозівського району Харківської області з метою вивчення місця зберігання худоби та можливих маршрутів під`їзду до місця вчинення злочину та маршруту, яким можливо залишити місце злочину, будучи непоміченими сторонніми особами.

На підставі отриманої інформації, ОСОБА_17 як організатор організованої групи, розробив план вчинення таємного викрадення майна ПП «Зоря-2011», який довів до відома та погодив з учасниками організованої групи: ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 .

Спільний злочинний план організованої групи з розподілом ролей кожного з її учасників було реалізовано в нічний час у період з 04 по 05 липня 2016 року, при цьому ОСОБА_21 , перебуваючи на території ПП «Зоря-2011», повідомив ОСОБА_17 про можливість вчинення таємного викрадення телят.

Реалізуючи спільний злочинний план організованої групи, ОСОБА_17 повідомив ОСОБА_18 та ОСОБА_101 про необхідність прибуття до раніше обумовленого місця вчинення таємного викрадення майна ПП «Зоря-2011».

Того ж дня, в нічний час,ОСОБА_17 , керуючи автомобілем ЗАЗ-1102 «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_102 - автомобілем УАЗ 31-01, реєстраційний номер НОМЕР_47 , прибули до села Копані Лозівського району Харківської області, де знаходиться територія ПП «Зоря-2011», з метою вчинення таємного викрадення телят.

Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_21 , з метою здійснення обумовленого учасниками організованої групи таємного викрадення чужого майна, забезпечив проникнення на територію ПП «Зоря-2011»інших учасників організованої групи, до сховища, де знаходилась худоба.

Проникнувши на територію підприємства ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 , переконавшись, що їхні дії не будуть виявлені сторонніми особами, вивели за територію ПП «Зоря-2011» та помістили в автомобіль «УАЗ 31-01», реєстраційнийномер ЮХ46-67, п`ять телят «червоно-степової» породи, віком 1,6 місяців, кожне вагою 200 кілограмів, загальною вартістю 25000 гривень, після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникли, спричинивши зазначеному підприємству майнову шкоду на вказану суму.

Викрадені телята були реалізовані ОСОБА_19 третім особам.

Отримані внаслідок злочинних дій гроші члени організованої групи обернули на свою користь, розподіливши між собою у рівних частинах.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 свою вину у вчиненні цього злочину, не визнали.

На підтвердження винуватостіОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, сторона обвинувачення послалася на такі докази: показання потерпілого ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_42 , дані, отримані під час проведення слідчих експериментів за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 , висновок судово товарознавчої експертизи № 4193 від 24 березня 2017 року.

Зазначені докази були детально досліджені та проаналізовані судом.

Так, потерпілий ОСОБА_12 керівник ПП «Зоря - 2011», показав суду, що в один із днів літа 2016 року, з літнього загону зазначеного підприємства, який охороняв батько ОСОБА_21 , було таємно викрадено п`ять телят.

Із показань потерпілої ОСОБА_42 заступника керівника ПП «Зоря - 2011» вбачається, що вранці одного із днів літа 2016 року був виявлений факт зникнення п`яти телят, що належали ПП «Зоря - 2011», вагою близько 800 кг, яких охороняв батько ОСОБА_21 .

Документальний облік зазначених телят не вівся, про їх наявність були зроблені лише робочі записи у зошиті.

Документи, які б підтверджували наявність телят, та їх належність підприємству, відсутні.

Нестача телят документально не оформлювалася, із сторожами, які здійснювали їх охорону, договори про матеріальну відповідальність не укладались.

Висновком судово товарознавчої експертизи № 4193 від 24 березня 2017 року встановлено, що ринкова вартість п`яти телят, породи «червоно - степова», віком 1,6 місяців, кожне вагою 200 кілограмі, складає 25000 гривень (т. 9 а.с. 231 - 233).

Під час слідчих експериментів, які проводилися за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 , з метою перевірки на місці вчинення злочину їх показань щодо вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , шляхом відтворення дій, обстановки та обставин цієї події, кожна із зазначених осіб, вкінці слідчої дії, на запитання прокурора про їх причетність до вчинення інших злочинів, повідомила про свою причетність до спільного вчинення таємного викрадення телят, що належали ОСОБА_12 , однак конкретні обставини вчиненого повідомлені нимине були.

Відповідно до ст. 240 КПК України слідчий експеримент проводиться слідчим, прокурором з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Слідчий експеримент проводиться шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Із відповідних протоколів та додатків до них відеозаписів цих слідчих дій вбачається, що слідчі експерименти за участю ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 були проведені прокурором з метою перевірки відомостей щодо вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 , які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Однак після завершеннявідтворення дій, обстановки та обставин цієї події, прокурор задав зазначеним особам, що мали статус підозрюваних, запитання, якіне стосувалисяздійснених слідчих дій щодо їх причетності до вчинення інших злочинів, при цьому жодних дій з метою перевірки і уточнення отриманих відомостей, проведення яких регламентоване ст. 240 КПК України,вчинено не було.

Таким чином, суд доходить висновку, що задавши ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 запитання щодо їх причетності до вчинення інших злочинів, прокурор фактично отримав від них показання.

Відповідно до ч. 4 статті 95 КПК Українисуд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Враховуючи викладене суд не приймаєдо уваги в якості доказів відомості, повідомлені прокурору ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_21 про їх причетності до вчинення таємного викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора.

Сукупність наданих доказів підтверджує тільки той факт, що в один із днів липня 2016 року з території ПП «Зоря - 2011» зникли п`ять телят, вартість яких складає 25000 гривень і не доводять того, що во ни були викрадені, тобто, що було вчинено кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд доходить висновку, що сукупності наданих стороною обвинувачення доказів, які були досліджені і оцінені судом, не достатньо для ОСОБА_103 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому організованою групою.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що висунуте ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого організованою групою, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки не доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення у якому вони обвинувачуються, а тому вважає, що ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , підлягають виправданню за ч. 5 ст. 185 КК України,на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373КПК України - через недоведення вчинення кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються.

Крім того, згідно із обвинувальним актом ОСОБА_17 обвинувачується у бандитизмі, тобто організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також в тому, що приймав участь у озброєній банді та у вчинюваному нею нападі, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_20 , також обвинувачуються у бандитизмі, а саме в тому, що вони приймали участі у озброєній банді та вчинюваному нею нападі.
Суть обвинувачення зводиться до того, що ОСОБА_17 , дійшовши висновку, що для досягнення злочинної мети спрямованої на вчинення розбійних нападів на помешкання громадян з метою заволодіння їх майном, необхідний більш ретельний підбір об`єктів нападу, а також більш рішучі дії, пов`язані із застосуванням відносно потерпілих насильства, у тому числі і небезпечного для їх життя і здоров`я, передусім з використанням вогнепальної зброї, а також враховуючи наявність у нього вогнепальної зброї - обрізу одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці, 16 калібру, моделі «ЗК», виробництва СРСР, вирішив, що її можна застосувати з метою подолання можливого опору потерпілих під час вчинення злочину.
Таким чином, розуміючи переваги вчинення кримінальних правопорушень даної категорії озброєною організованою групою (бандою), що проявляються у наявності постійних міцних внутрішніх зв`язків між учасниками, загальних правил поведінки, організатора, чіткого визначення ролей кожного учасника, високого рівня узгодженості дій, єдиного плану нападів з чітким розподілом функцій, які доведено до відома усіх учасників, ОСОБА_17 прийняв чітке рішення створити та очолити озброєну організовану групу (банду), діяльність якої спрямована на здійснення нападів на окремих громадян з метою заволодіння їх майном, до складуякої залучити учасників створеної ним раніше організованої групи ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 .
Так, на початку жовтня 2016 року, маючи намір продовжувати здійснення злочинної діяльності із застосуванням вогнепальної зброї, ОСОБА_17 спільно із ОСОБА_21 , ОСОБА_18 та ОСОБА_35 , з якими раніше вчинив таємне викрадення майна ПП «Зоря-2011» та розбійний напад на помешкання ОСОБА_11 , став обмірковувати можливість вчинення розбійного нападу на помешкання раніше знайомого йому та іншим членам банди ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , директора ПП «Зоря-2011» ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_6 , з метою заволодіння більш великою сумою грошових коштів.
Після чого, ОСОБА_17 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету збагачення злочинним шляхом, повідомив ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_19 про необхідність підготовки до скоєння розбійного нападу на помешкання ОСОБА_12 .
З метою підготовки вказаного нападу, впродовж декількох днів у жовтні 2016 року, члени банди ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_12 , на автомобілі, під керуванням ОСОБА_17 , виїздили до села Копані, де вивчали розпорядок дня ОСОБА_12 та його співмешканки ОСОБА_104 .
На підставі отриманої інформації ОСОБА_17 як організатор банди, обмірковуючи спосіб вчинення розбійного нападу, дійшов висновку, що для оптимальної його реалізації необхідно до участі у запланованому бандою нападі залучити співучасників, які б не були відомі потерпілим, а саме запропонував раніше йому знайомому ОСОБА_20 вчинення розбійного нападу на помешкання ОСОБА_12 у складі очолюваної ним банди, повідомивши про існування вогнепальної зброї у розпорядженні банди та єдиного, відомого всім учасникам банди плану скоєння даного нападу.
Ознайомившись із зазначеним планом ОСОБА_20 надав згоду на участь у вчиненні розбійного нападу на помешкання ОСОБА_12 у складі банди, очолюваної ОСОБА_17 .
Крім того, згідно з розробленим ОСОБА_17 планом, з метою не впізнання членів банди потерпілими та сторонніми особами, необхідно було придбати спеціальний одяг, маски «балаклави», щоб їх дії не були виявлені сторонніми особами та рукавички, щоб не залишати сліди за місцем вчинення злочину. У зв`язку з відсутністю грошей, ОСОБА_17 звернувся до раніше йому знайомого ОСОБА_39 та повідомив про планування вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , не вказуючи всіх обставин розробленого злочинного плану, а саме про застосування вогнепальної зброї під час здійснення злочину.
Згідно із розробленим ОСОБА_17 планом, ОСОБА_40 повинен був надати йому грошові кошти для придбання спеціального одягу, масок та рукавичок, а в подальшому отримати частину грошових коштів, здобутих в результаті скоєння розбійного нападу на ОСОБА_12 .
ОСОБА_40 , діючи із корисливих мотивів, з метою наживи, маючи прямий умисел на придбання засобів та знарядь, необхідних для вчинення розбійного нападу на ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, діючи як пособник у вчинення злочину, надав ОСОБА_17 та ОСОБА_18 грошові кошти в сумі 15000 гривень для придбання одягу, масок типу «балаклава», балончиків із сльозогінним газом та пластикових джгутів-кайданків. Зазначені знаряддя у подальшому повинні були використовуватись для вчинення іншими членами цієї банди розбійного нападу на помешкання ОСОБА_12 та ОСОБА_104 .
Так, відповідно до розробленого ОСОБА_17 плану, учасники банди ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , в обумовлений день повинні прибути до місця мешкання ОСОБА_39 , який виступив пособником у вчиненні розбійного нападу. У вказаному помешканні члени банди повинні були перевдягнутись у заздалегідь придбаний спеціальний одяг, маски типу «балаклава» та розподілити між собою знаряддя вчинення злочину: газові балончики, пневматичні пістолети, джгути-кайданки та обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці.
Після цього, діючи відповідно до заздалегідь обумовленого плану, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 та ОСОБА_19 на автомобілі ОСОБА_17 , ЗАЗ-1102 «Таврія», повинні прибути до місця мешкання потерпілих, де ОСОБА_21 , будучи обізнаним у розташуванні будівель та пристроях запирання воріт домоволодіння, відкривши їх, забезпечить учасникам організованої групи (банди) безперешкодне проникнення на територію домоволодіння. Після проникнення у домоволодіння, дочекавшись приїзду потерпілих, учасники організованої групи відповідно до розробленого плану та за сигналом ОСОБА_17 повинні будуть здійснити напад на ОСОБА_12 та ОСОБА_37 , а ОСОБА_21 повинен перебувати поблизу воріт домоволодіння та спостерігати за тим, щоб їхні дії не були виявлені сторонніми особами. ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , маючи при собі пластикові джгути-кайданки для зв`язування потерпілих, обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці, 16 калібру, моделі «ЗК», а також пневматичні пістолети «ПМ» та балончики із сльозогінним газом, що були заготовлені заздалегідь для вчинення злочину, повинні були подолати опір осіб, які будуть перебувати на території домоволодіння, після чого шляхом застосування насильства дізнатися про місце знаходження грошових коштів потерпілих, викрасти їх та інше цінне майно і залишити місце скоєння злочину.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_17 , вдень 26 жовтня 2016 року, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , запропонував ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 взяти участь у вчиненні злочину в складі озброєної банди з метою здійснення нападу на помешкання ОСОБА_49 та ОСОБА_37 , повідомив про наявність у них вогнепальної зброї - обрізу одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці, деталі розробленого ним плану та порядок дій кожного із них, фактично взявши на себе роль організатора та координатора злочинних дій всіх учасників банди.
ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_41 , які усвідомлювали, що даючи згоду на участь у створеній ОСОБА_17 озброєній банді, об`єднуються між собою для поєднання зусиль, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату - здійснення нападів на окремих громадян з метою заволодіння їх майном, прийняли пропозицію ОСОБА_17 .
Таким чином, з метою здійснення нападів на окремих громадян, що потребують ретельної довготривалої підготовки, ОСОБА_17 створив озброєну організовану групу - банду, до складу якої увійшли ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 та ОСОБА_105 .
ОСОБА_17 , будучи організатором та активним учасником створеної ним банди, поклав на себе та виконував наступні функції:планував, організовував та спрямовував діяльність учасників банди на реалізацію єдиного злочинного результату, вживав заходи щодо усунення всіляких перешкод, які можуть виникнути на шляху до цього;розподіляв між учасниками банди функції відповідно до заздалегідь розробленого і узгодженого плану;готовив та безпосередньо брав участь увчиненні кримінальних правопорушень;розподіляв отримані внаслідок вчинення кримінальних правопорушень матеріальні цінності між учасниками банди;надав для вчинення кримінальних правопорушень раніше придбану ним вогнепальну зброю, а саме обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці, озброївши тим самим банду;вживав заходи щодо забезпечення учасників банди предметами, засобами, пристроями, необхідними для вчинення злочину, а саме для застосування під час вчинення злочину підготовив маски, одяг та рукавички, які виключать можливість їх ідентифікації в подальшому.
ОСОБА_18 , як активний учасник банди, будучи обізнаним про єдиний злочинний план, ролі кожного із учасників, наявність в їх розпорядженні вогнепальної зброї, виконував наступні функції:приймав участь в обговоренні злочинного плану та розподілу ролей;брав безпосередню активну участь в здійсненні бандою злочинів, приховуванні їх слідів;вживав заходи щодо забезпечення учасників банди предметами, засобами, пристроями, необхідними для вчинення злочину, а саме разом із ОСОБА_17 придбав полімерні засоби зв`язування потерпілих і подолання їх можливого опору та балончики із сльозогінним газом;отримував встановлену ОСОБА_17 частку від матеріальних цінностей, набутих внаслідок вчинення злочинів.
ОСОБА_102 , як активний учасник банди, будучи обізнаний про єдиний злочинний план, ролі кожного із учасників, наявність в їх розпорядженні вогнепальної зброї, виконував наступні функції:приймав участь в обговоренні злочинного плану та розподілу ролей;брав безпосередню активну участь в здійсненні бандою злочинів, приховуванні їх слідів;разом з іншими учасниками банди за дорученням ОСОБА_17 вивчав розпорядок дня потерпілих з метою встановлення сприятливих умов для вчинення злочину;отримував встановлену ОСОБА_17 частку від матеріальних цінностей, набутих внаслідок вчинення злочинів.
ОСОБА_21 , як активний учасник банди, будучи обізнаний про єдиний злочинний план, ролі кожного із учасників, наявність в їх розпорядженні вогнепальної зброї, виконував наступні функції:приймав участь в обговоренні злочинного плану та розподілу ролей;брав безпосередню активну участь в здійсненні бандою злочинів, приховуванні їх слідів;разом з іншими учасниками банди за дорученням ОСОБА_17 вивчав розпорядок дня потерпілих з метою встановлення сприятливих умов для вчинення злочину;отримував встановлену ОСОБА_17 частку від матеріальних цінностей, набутих внаслідок вчинення злочинів.
ОСОБА_20 , як активний учасник банди, будучи обізнаний про єдиний злочинний план, ролі кожного із учасників, наявність в їх розпорядженні вогнепальної зброї, виконував наступні функції:приймав участь в обговоренні злочинного плану та розподілу ролей;брав безпосередню активну участь в здійсненні бандою злочинів, приховуванні їх слідів;разом з іншими учасниками банди за дорученням ОСОБА_17 вивчав розпорядок дня потерпілих з метою встановлення сприятливих умов для вчинення злочину;отримував встановлену ОСОБА_17 частку від матеріальних цінностей, набутих внаслідок вчинення злочинів.
27 жовтня 2016 року ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 будучи членами банди, вчинили розбійний напад ОСОБА_106 та ОСОБА_37 , заволодівши майном потерпілих, заподіявши майнову шкоду на загальну суму 79 390 гривень.
Отримані внаслідок злочинних дій грошові кошти та матеріальні цінності, члени банди обернули їх на свою користь, розподіливши між собою, та ОСОБА_69 у рівних частинах за місцем мешкання останнього.

Їхні дії за цим епізодом органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 257 КК України, зокрема ОСОБА_17 , як організатора та учасника озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, та у вчинюваному нею нападі, а ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , як учасників озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, та у вчинюваному нею нападі.

Відповідно до ст. 22 КПК Україникримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Проаналізувавши та оцінивши всі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що під час судового розгляду не встановлені достатні докази для доведення винуватості осіб і вичерпані можливості їх отримання, що позбавляє суд можливості переконатися «поза розумним сумнівом» у доведеності винуватості ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 257 КК України.

До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного.

Так, в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачені послідовно заперечували вчинення ними інкримінованого їм кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 257 КК України.

На підтвердження винуватості ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 257 КК України, сторона обвинувачення посилалася на ті ж докази, що наведені у цьому вироку вище, які були детально досліджені та проаналізовані судом.

Стаття 257 КК України передбачає відповідальність за організацію озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також участь у такій банді або у вчинюваному нею нападі.

Відповідно до роз`яснень, що закріплені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» бандитизм становить окремий різновид спільної злочинної діяльності, специфічними проявами якої в цьому разі є організація озброєної банди та участь у ній або у вчинюваному нею нападі. Для притягнення особи до відповідальності за ст. 257 КК Українидостатньо вчинення нею хоча б одного з цих діянь (за умови, що організацію банди доведено). Суд має з`ясовувати, в якій саме формі особа вчинила бандитизм, та зазначати це у вироку з наведенням відповідних мотивів.
Бандою необхідно визнавати озброєну організовану групу або злочинну організацію, яка попередньо створена з метою вчинення кількох нападів на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб або одного такого нападу, який потребує ретельної довготривалої підготовки. Банду слід вважати створеною з моменту досягнення її учасниками згоди щодо вчинення першого нападу за наявності планів щодо подальшої спільної злочинної діяльності такого ж характеру та за умови, що об`єднання набуло всіх обов`язкових ознак банди.
Якщо перший, а також наступні злочини були вчинені до набуття об`єднанням усіх обов`язкових ознак банди, ці злочини за наявності до того підстав необхідно визнавати такими, що вчинені організованою групою чи злочинною організацією.
Обов`язковими ознаками організації банди є мета цієї діяльності - вчинення нападів - та озброєність її учасників або хоча б одного з них(в останньому випадку інші учасники мають знати про це й усвідомлювати можливість застосування зброї під час
нападів).
Організацією озброєної банди належить визнавати створення як організованої групи чи злочинної організації, що вже озброєні, але ще не вчинили нападів, так і таких стійких об`єднань, які, щоб дістати зброю, вчиняють напади на військовослужбовців, працівників правоохоронних органів тощо. Уже в момент нападу з метою заволодіння зброєю ці об`єднання стають бандою, оскільки в такий спосіб її члени озброюються.
Участь в озброєній банді слід розуміти не тільки як безпосереднє здійснення нападів, а й як сам факт вступу особи до неї чи вчинення будь-яких дій, спрямованих на створення сприятливих умов для її функціонування. Проте в будь-якому разі участь у банді (як форма бандитизму) обов`язково передбачає членство особи в цьому об`єднанні, яке набувається шляхом вступу до останнього.
Нападом озброєної банди є дії, спрямовані на досягнення злочинного результату шляхом застосування насильства до потерпілого чи створення загрози його застосування.
З наведеного вбачається, що для кваліфікації дій обвинувачених за ст. 257 КК України, як участь у банді та вчинюваних нею нападах, стороною обвинувачення слід довести як факт організації і створення банди, так і факт вступу обвинувачених до неї чи вчинення будь-яких дій, спрямованих на створення сприятливих умов для її функціонування.

Суд вважає, що в ході судового розгляду справи по суті стороною обвинувачення належних та допустимих доказів саме наявності обов`язкової ознаки банди, як озброєність,надано не було.

Зокрема, доказами, які підтверджують ознаку озброєності, на думку сторони обвинувачення, є:дані, отримані в ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_17 , який під час зазначеної слідчої дії повідомив, що перед вчиненням розбійного нападу, коли вони приїхали у село Копані та вийшли із автомобілю, ОСОБА_19 мав при собі обріз, який належав ОСОБА_18 ; дані протоколу обшуку та судово балістичної експертизи № 388 від 29 листопада 2016 року, згідно із якими за місцем мешкання ОСОБА_17 була виявлена та вилучена вогнепальна зброя - обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ЗК» виробництва СРСР (заводського виготовлення), № НОМЕР_18 , який є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю; дані, які власне містить у собі речовий доказ зазначений обріз, що був досліджений у судовому засіданні.

Сукупність досліджених і оцінених судомдоказів, що покладені в основу вироку, беззаперечно доводить той факт, що під час розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_37 організованою групою, обвинувачені мали при собі лише сльозогінний газ, який був застосований до потерпілих, пневматичні пістолети, що були використані для створення загрози застосування насильства до ОСОБА_12 і ОСОБА_42 та пластикові джгути кайданки, які також були застосовані до потерпілих.

Разом із цим,сукупність доказів, що покладені в основу вироку, у тому числі показання потерпілих, не тількине підтверджують відомості, повідомлені ОСОБА_17 в ході слідчого експерименту в частині наявності у ОСОБА_19 під час розбійного нападу вогнепальної зброї обрізу, але й не підтверджують факт її наявності і у обвинувачених, зокрема, у ОСОБА_17 під час вчинення розбійного нападу, як про це зазначено у обвинуваченні.

Крім того, сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, що наведені у цьому вироку, доводить лише той факт, що ОСОБА_17 придбав тазберігав вогнепальну зброюбез передбаченого законом дозволу, і не підтверджує те, що інші учасники організованої групи - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , знали про наявність у ОСОБА_17 , як організатора організованої групи,вогнепальної зброї, тим більше розуміли, що вона може бути застосована під час нападу.

Факт доведеності винуватості ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_20 у вчиненні розбійних нападіву складі організованої групи, ОСОБА_17 у незаконному поводженням зі зброєю та бойовими припасами, а ОСОБА_21 у незаконному поводженням з бойовими припасами, не може являтись доказом вчинення ними інших злочинів, а тому вони з приводу обвинувачення в організації та участі в озброєній банді підлягають виправданню.

З огляду на це, суд доходить висновку, що висунуте обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257 КК України: ОСОБА_17 організації озброєної банди з метою нападу на окремих осіб, а також участі у такій банді й у вчинюваному нею нападі; ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, а також участі у вчиненому нею нападі, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому доходить висновку про те, що ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 підлягають виправданню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України - через недоведення, що в діяннях обвинувачених є склад кримінального правопорушення злочину, передбачений ст. 257 КК України.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_17 , суд встановив, що він на момент вчинення злочинів трудовою діяльністю не займався, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебував та не перебуває, має на утриманні трьох малолітній дітей 2008, 2011 та 2017 років народження.
Дослідивши дані про особу ОСОБА_19 , суд встановив, що він на момент вчинення злочинів трудовою діяльністю не займався, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебував та не перебуває, є особою з інвалідністю 3-ї групи,має на утриманні двох малолітніх дітей 2010 і 2014 років народження.
Дослідивши дані про особу ОСОБА_18 , суд встановив, що він на момент вчинення злочинів трудовою діяльністю не займався, за місцем мешкання і роботи характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебував та не перебуває.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_21 , суд встановив, що він на момент вчинення злочинів трудовою діяльністю не займався, за місцем мешканняхарактеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебував та не перебуває.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_20 , суд встановив, що він на момент вчинення злочину трудовою діяльністю не займався, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебував та не перебуває, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження.
Дослідивши дані про особу ОСОБА_22 , суд встановив, що він на момент вчинення злочинів трудовою діяльністю не займався за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , кожному окремо, суд визнає те, що обвинувачені мають на утриманні малолітніх дітей - 2008, 2011 і 2017; 2010 і 2014, та 2013 років народження, відповідно, а ОСОБА_19 ще й те, що він є особою з інвалідністю 3 групи.

Крім того, суд не залишає поза увагою і те, що обвинувачений ОСОБА_19 в рахунок відшкодування майнової шкоди перерахував потерпілому ОСОБА_11 5000 гривень.

Разом із цим, суд не вбачає в діях обвинуваченого ОСОБА_19 такої обставини, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, про що він заявив під час судового розгляду.

Так, кримінальний закон, а саме положення статті 66 КК України як одну з обставин, що пом`якшує покарання, визначає щире каяття.

Однак, Кримінальний кодекс України чітко не визначає, у чому ж саме полягає таке каяття та яким чином воно має бути висловлено обвинуваченим або які дії останньому слід вчинити для застосування до нього такої пом`якшуючої обставини.

Разом із тим, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття,характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, сформульованою у постанові від 10 лютого 2020 року у справі № 643/13256/17.

Водночас, суд не може формально ставитись до визначення щирості каяття, фактично ототожнювати його з визнанням вини, на чому наголошує Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2019 року в справі № 166/1065/18.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненні певного кримінального правопорушення, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_19 намагався будь-яким чином допомогти потерпілимоговтатись від наслідків вчинених кримінальних правопорушень, компенсувати завдану шкоду.

Крім цього, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що протягом досудового розслідування ОСОБА_19 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, у винуватості яких його визнав суд, не визнав.

Не визнавав свою винуватість ОСОБА_19 і під час судового провадження, що тривало понад чотири роки, показання з приводу висунутого йому обвинувачення надав лише наприкінці судового розгляду та лише у тому обсязі, у якому вважав за потрібне, повною міроюне розкриваючи обставин вчиненого та участі у вчиненні кримінальних правопорушень інших обвинувачених, що разом із ним входили до складу організованої групи.

До того ж, заявивши про визнання вини та щире каяття, із змісту показань ОСОБА_19 вбачається, що він свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів, визнаних судом доведеними, фактично не визнав, та надав під час судового розгляду показанняу тому обсязі, якого, на його думку, буде достатнього для кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 і ч. 3 ст. 187 КК України.

Крім цього,попри перерахування грошей потерпілому ОСОБА_11 , ОСОБА_19 ні під час досудового розслідування, ні під час судового провадження жодним чином не висловив жалю з приводу вчиненого, осуду своєї поведінки, не вибачився перед потерпілими, які були присутні у судових засіданнях і брали участь у судовому розгляді.

Таким чином, вчинені ОСОБА_19 дії, про якій йдеться вище, суд розцінює не як його щире каяття, а як намагання створити уяву для суду у нібито його щирому каятті, з метою уникнути справедливого покарання за дійсно вчинені ним протиправні злочинні дії.

За таких обставин суд не вбачає в діях обвинуваченого ОСОБА_19 щирого каяття, яке б поєднувало в собі співчуття або жаль з приводу вчинення кримінальних правопорушень і почуття провини за їх наслідки.

Призначаючи покарання ОСОБА_17 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами і тяжким злочином,обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь участі ОСОБА_17 у їх вчиненні, який до того ж є організатором організованої групи, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності всіх обставин, що характеризують злочинні діяння, наслідків, які настали і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_17 , є покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_18 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами, обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь участі ОСОБА_18 у їх вчиненні, дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності всіх обставин, що характеризують злочинні діяння, наслідків, які настали, і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_18 , є покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_19 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами, обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь участі ОСОБА_19 у їх вчиненні, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності всіх обставин, що характеризують злочинні діяння, наслідків, які настали і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_19 , є покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_20 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь участі ОСОБА_20 у його вчиненні, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності всіх обставин, що характеризують злочинне діяння, наслідків, які настали і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_20 , є покарання у виді позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_21 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами і тяжким злочином, обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь участі ОСОБА_21 у їх вчиненні, дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності всіх обставин, що характеризують злочинні діяння, наслідків, які настали і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_21 , є покарання у виді позбавлення волі на визначений строк.

Призначаючи покарання ОСОБА_22 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є особливо тяжкими злочинами, обставини вчинення кримінальних правопорушень, ступінь участі ОСОБА_22 у їх вчиненні, дані про особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності всіх обставин, що характеризують злочинні діяння, наслідків, які настали і даних, які характеризують обвинуваченого, суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_22 , є покарання у виді позбавлення волі на визначений строк.

Потерпілий ОСОБА_11 заявив позов ОСОБА_107 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 про відшкодування майнової шкоди в сумі 20000 гривень та моральної шкоди в сумі 300000 гривень, які просить стягнути солідарно з зазначених осіб на його користь.

При цьому потерпілий вказав, що майнова шкода полягає у збитках, завданих спільними діями зазначених обвинувачених внаслідок викраденого ними майна, а саме - грошових коштів у сумі 20000 гривень.

Моральна шкода полягає у душевнихстражданнях, пов`язаних із втратою матері, внаслідок її умисного вбивства.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову.

Стаття 128 КПК України передбачає, що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода, окрім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Статтею 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Згідно із роз`ясненнями, які закріплені у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 рокуна осіб, які заподіяли моральну шкоду спільно (взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдиним наміром), покладається солідарна відповідальність по її відшкодуванню.

Судом встановлено, що внаслідок спільних, взаємопов`язаних злочинних дій обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 потерпілому ОСОБА_11 була заподіяна майновашкода на суму 25000 гривень грошові кошти, якими обвинувачені заволоділи під час розбійного нападу, що підтверджується наведеними у вироку доказами.
Таким чином, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_19 передав ОСОБА_11 5000 гривень (т.37 а.с. 68, 69) в рахунок відшкодування майнової шкоди, ці позовні вимоги ОСОБА_11 підлягають частковому задоволенню на суму 15000 гривень, які суд стягує солідарно з обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 .

Разом із цим, сукупністю досліджених судом доказів встановлено, що умисне вбивство ОСОБА_33 спільно вчинили ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , що не охоплювалося єдиним злочинним планом організованої групи.

Таким чином, оскільки смерть ОСОБА_33 настала в результаті спільних злочинних дій ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , внаслідок чого потерпілому ОСОБА_11 була завдана моральна шкода, яка виразилася у його душевних стражданнях, враховуючи їх глибину і тривалість, суд доходить висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі та повинні бути стягнуті солідарно з ОСОБА_21 і ОСОБА_22 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів (за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_33 та її умисного вбивства) в сумі 21594 гривні 02 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, п. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинувачених на користь держави: з ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_22 по 4318 гривень 80 коп. з кожного, з ОСОБА_17 - 4318 гривень 82 коп.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів (за епізодом розбійного нападу на ОСОБА_12 і ОСОБА_42 ) в сумі 34520 гривень 80 коп., відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, п. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує на користь держави з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 по 6904 гривні 16 коп. - з кожного.

Оскільки обвинувачення за епізодом таємного викрадення чужого майна, вчиненого організованою групою, не знайшло свого підтвердження, витрати, пов`язані із залученням експерта - товарознавця (висновок № 4193 від 24 березня 2017 року) в сумі 495 гривень суд відносить на рахунок держави.

Крім того, слід віднести на рахунок держави і витрати в сумі 1540 гривень 70 коп., на проведення судових експертиз дослідження матеріалів, речовин та виробів, за експертною спеціальністю - дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів №№ 1671, 1672 від 01 грудня та 29 листопада 2016 року, оскільки відповідне обвинувачення не пред`явлено.

Ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 листопада 2016 року накладений арешт на майно, вилучене під час обшуків у житлі ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , житлі ОСОБА_19 та ОСОБА_21 , а також під час їх особистого обшуку, житлі ОСОБА_20 , та під час обшуку автомобіля, яким керував ОСОБА_17 (т. 8 а.с. 201-215).

В тому числі, був накладений арешт на транспортні засоби автомобілі: ЗАЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_108 ; ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_45 , який належить ОСОБА_109 ; а також ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_46 , що належить ОСОБА_110 , та на ювелірні вироби із золота, що належать потерпілій ОСОБА_65 .

Речі, на які було накладено арешт, визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Крім того, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою забезпечення виконання вироку, а також, з урахуванням осіб обвинувачених ОСОБА_21 і ОСОБА_22 та обставин, встановлених під час розгляду кримінального провадження, суд вважає за необхідне залишити без змін та продовжити обвинуваченим ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_17 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, вид призначеного обвинуваченому ОСОБА_17 покарання, вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки останнього, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, зокрема, ризикам вчинити нове кримінальне правопорушення та ухилитися від суду, а також з огляду на положення ст. 377 КПК України, з метою забезпечення виконання вироку, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_18 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, вид призначеного обвинуваченому ОСОБА_18 покарання, вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки останнього, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, зокрема, ризикам вчинити нове кримінальне правопорушення та ухилитися від суду, а також з огляду на положення ст. 377 КПК України, з метою забезпечення виконання вироку, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадженнястосовно обвинуваченого ОСОБА_19 , суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, вид призначеного обвинуваченому ОСОБА_19 покарання, вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки останнього, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, зокрема, ризикам вчинити нове кримінальне правопорушення та ухилитися від суду, а також з огляду на положення ст. 377 КПК України,з метою забезпечення виконання вироку, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_19 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_20 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, вид призначеного обвинуваченому ОСОБА_111 покарання, вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки останнього, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ст. 177 КПК України, зокрема, ризикам вчинити нове кримінальне правопорушення та ухилитися від суду, а також з огляду на положення ст. 377 КПК України,з метою забезпечення виконання вироку, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_112 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_17 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та через не доведення того, що вчинено кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується - виправдати.

ОСОБА_17 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 257 КК України, та через не доведення, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення виправдати.

ОСОБА_18 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та через не доведення того, що вчинено кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується - виправдати.

ОСОБА_18 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 257 КК України, та через не доведення, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення виправдати.

ОСОБА_19 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та через не доведення того, що вчинено кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується - виправдати.

ОСОБА_19 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 257 КК України, та через не доведення, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення виправдати.

ОСОБА_21 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, та через не доведення того, що вчинено кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується - виправдати.

ОСОБА_21 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 257 КК України, та через не доведення, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення виправдати.

ОСОБА_20 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 257 КК України, та через не доведення, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення виправдати.

ОСОБА_17 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на одинадцять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_17 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на одинадцять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла.

Обрати щодо ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».
Взяти ОСОБА_17 під варту негайно, із зали суду.

Початок строку відбування ОСОБА_113 обчислювати з моменту його фактичного взяття під варту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_17 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2016 року по 09 листопада 2020 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_21 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання:

- за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на десять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_21 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_21 з 31 жовтня 2016 року, тобто з дня його затримання, зарахувавши в строк відбування покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, час знаходження під вартою до дня ухвалення вироку 28 квітня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити без змін та продовжити щодо ОСОБА_21 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

ОСОБА_22 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання:

- за п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на тринадцять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла;

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на дев`ять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_22 покарання у виді позбавлення волі строком на тринадцять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_22 з 31 жовтня 2016 року, тобто з дня його затримання, зарахувавши в строк відбування покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, час знаходження під вартою до дня ухвалення вироку 28 квітня 2021 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишити без змін та продовжити щодо ОСОБА_22 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років і шість місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла.

Обрати щодо ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».
Взяти ОСОБА_18 під варту негайно, із зали суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_18 обчислювати з моменту його фактичного взяття під варту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_18 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2016 року по 21 травня 2020 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_19 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на дев`ять років з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла.

Обрати щодо ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».
Взяти ОСОБА_19 під варту негайно, із зали суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_19 обчислювати з моменту його фактичного взяття під варту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_19 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2016 року по 13 червня 2018 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_20 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років і шість місяців з конфіскацією майна, яке є його власністю, окрім житла.

Обрати щодо ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».
Взяти ОСОБА_20 під варту негайно, із зали суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_20 обчислювати з моменту його фактичного взяття під варту.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зарахувати ОСОБА_20 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2016 року по 23 грудня 2019року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 і ОСОБА_22 про відшкодування майнової і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 на користь ОСОБА_11 15000 гривен, в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнути солідарно з ОСОБА_21 і ОСОБА_22 на користь ОСОБА_11 300000 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 56114 гривень 82 коп. стягнути на користь держави з: ОСОБА_17 11222 гривні 98 коп., ОСОБА_20 6904 гривні 16 коп., ОСОБА_22 4318 гривень 80 коп., ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_21 по 11222 гривні 96 коп., з кожного.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 2035 гривень 70 коп. віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений згідно з ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 03 листопада 2016 рокуна майно, вилучене під час обшуків у житлі ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 - в тому числі під час їх особистого обшуку, ОСОБА_20 , та під час обшуку автомобіля, яким керував ОСОБА_17 .

Речові докази:

- транспортні засоби автомобілі: ЗАЗ-1102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ВАЗ-2108, реєстраційний номер НОМЕР_45 , ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_46 , золоті сережки; золотий ланцюжок; золоту каблучку; золотий хрестик; дерев`яний хрестик; золоте кільце з камінням білого кольору; золотий браслет з камінням чорного кольору, мобільні телефони; ноутбук, перчатки(без пальців) чорного кольору, талони на дизельне паливо, грошові кошти, флешку, банківські картки; каблучку із сірого металу; каблучку із жовтого металу; дві пари сережок; куртки, що належать потерпілим, фрагмент шланги відповідно до пунктів 1, 5 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути власникам (законним володільцям);

- два мисливські патрони; два корпуси осколкової гранати Ф-1, два запали УЗРГМ-2, обріз мисливської рушниці 16 калібру моделі «ЗК», виробництва СРСР, № Г-5039, патрон для мисливської зброї зеленого кольору, відповідно до п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити;

- камуфляжні маски(балаклави); пластикові хомути та їх фрагменти; спецодяг, чорного кольору - штани і куртки; кофти чорного кольору; рукавичкичорного кольору; маски(балаклави) чорного кольору; берці чорного кольору; спортивні брюки і кофту з написом «adidas», спортивну кофту з написом «adidas» зі смітників, спортивну кофту та туфлі зі шнурівкою, брюки джинсові, кросівки, сумку полімерну, полімерний мішок, фрагмент мотузки, пневматичний пістолет "KWC" madeinTaiwan, № НОМЕР_14 ; пневматичний пістолет «KWC»madeinTaiwan, № НОМЕР_15 ; три балончика зі сльозогінним газом;металевий балончик зізжатим газом С02 з написом «MAREX»; полімерну бирку; записну книжку, автомобільні номери, телефонну слухавку зі шнуром; кухонний ніж, сім-карти мобільних операторів; основи з-під сім карток; блістери; коробки з-під мобільних телефонів; зразки крові, волосся, змиви з долонь, змиви з воріт, фрагменти липкої стрічки, зразки нігтів, речі, вилучені під час огляду трупа ОСОБА_33 ; зразки ґрунту з домоволодінь, ґрунтові нашарування з взуття, паперову пачку з-під цигарок, бабіну липкої стрічки - скотчу, биту;візитні картки, відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3