печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2021 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000803 від 25.02.2020 року,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 за погодженням з Прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене вилучене 11.03.2021 року під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчими Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року за № 0000803 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.02.2020 року близько 13.00 год. військовослужбовець Служби безпеки України ОСОБА_4 , спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , перевищуючи свої службові повноваження, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно позбавили волі ОСОБА_9 та із застосуванням вибухового пристрою предмету, схожого на ручну гранату Ф1, та погрозою застосування фізичного насильства відносно останнього вимагали у нього грошові кошти у сумі 1,6 млн. грн. та 40 тис. євро., погрожуючи притягненням ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за сфабрикованим звинуваченням у фінансування тероризму.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_4 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 25.02.2021 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, в день його складення, зазначене повідомлення 25.02.2021 року відповідно до вимог ч. 1 ст. 278 та ст.ст. 111, 135 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

11.03.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.03.2021 року, о 13 год. 18 хв. затримано ОСОБА_4 та під час особистого обшуку у останнього вилучено речі та документи, згідно протоколу обшуку від 11.03.2021 року.

Враховуючи, що вилучені під час обшуку речі та документи мають доказове значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, оскільки містять на собі відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому мають ознаки речових доказів, слідчий просить клопотання задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, посилаючись на його необґрунтованість, оскільки вилучене під час обшуку майно є особистими речами ОСОБА_4 та жодного відношення до кримінального провадження не має.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, підтримав свого захисника.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.02.2020 року за № 0000803 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 365 КК України, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України та за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України.

Під час досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 25.02.2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189 КК України, яке у зв`язку з не встановленням місцяперебування останнього направлено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

11.03.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.03.2021 року, о 13 год. 18 хв. затримано ОСОБА_4 та під час особистого обшуку у останнього вилучено наступні речі та документи:

- копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ;

- копія ІПН (довідки про присвоєння індивідуального номеру платника податків) НОМЕР_2 ;

- посвідчення УБД (Учасника бойових дій) № НОМЕР_3 в обкладинці;

- мобільний телефон «Samsung Duos» чорного кольору з сім-карткою;

- посвідчення водія серії НОМЕР_4 ;

- WiFi-роутер «Huawei», чорного кольору;

- банківські картки № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 ;

- п`ять ключів, два магнітні ключі, одна магнітна перепустка;

- чотири чеки «Приватбанк» від 26.02.2021 року, квитанція № 88184.

Постановою Слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 06.10.2020 року вилучені під час обшуку речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000803 від 25.02.2020 року.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи, що вилучені 11.03.2021 року під час особистого обшуку ОСОБА_4 посвідчення УБД (Учасника бойових дій) № 138153 в обкладинці, мобільний телефон «Samsung Duos» чорного кольору з сім-карткою, WiFi-роутер «Huawei», чорного кольору, банківські картки № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , п`ять ключів, два магнітні ключі, одну магнітна перепустка, чотири чеки «Приватбанк» від 26.02.2021 року, квитанцію № 88184, на які просить накласти арешт слідчий, відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, та постановою слідчого від 11.03.2021 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000803 від 25.02.2020 року, та зважаючи на те, що незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, беручи до уваги наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на вилучене майно.

За таких обставин, клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню в цій частині.

Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання в частині накладення арешту на копію паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , копію ІПН (довідки про присвоєння індивідуального номеру платника податків) НОМЕР_2 , посвідчення УБД (Учасника бойових дій) № НОМЕР_3 в обкладинці, оскільки слідчим суддею не встановлено яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, відповідає вказане майно. З наданих слідчому судді матеріалів не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні, та вказаним майном, на яке накладається арешт з метою збереження речових доказів.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання Слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000803 від 25.02.2020 року, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 11.03.2021 року під час затримання та особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- посвідчення УБД (Учасника бойових дій) № НОМЕР_3 в обкладинці;

- мобільний телефон «Samsung Duos» чорного кольору з сім-карткою;

- WiFi-роутер «Huawei», чорного кольору;

- банківські картки № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 ;

- п`ять ключів, два магнітні ключі, одну магнітна перепустка;

- чотири чеки «Приватбанк» від 26.02.2021 року, квитанцію № 88184.

В іншій частині клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що за їх клопотанням арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000803 від 25.02.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1