У Х В А Л А
Іменем України

18.03.2021 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер 448/1543/18

провадження №1-кп/448/16/21

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000150 від 29.03.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Мостиська Львівської області, жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , польки, громадянка України, із вищою освітою, працюючої на посаді директора Мостиської ЗОШ №3 І-ІІІ ступенів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.1 ст.366 КК України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_3
її захисники-адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:

В провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження за №0000150 від 29.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.1 ст.366 КК України.

Як випливає із змісту обвинувального акту, кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_3 , вчинені протягом січня 2015-31.12.2017 років.

Стороною обвинувачення вказані дії обвинуваченої ОСОБА_3 , кваліфіковано за: - ч.1 ст.190 КК України, - заволодінні чужим майном шляхом обману; - ч.1 ст.366 КК України видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, тобто вчинення службового підроблення.

Захисники обвинуваченої ОСОБА_3 , - адвокати ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 , у судовому засіданні заявили клопотання, щодо звільнення її підзахисної від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України. Відповідно до мотивів, наведених захисниками в клопотанні про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.1 ст.366 КК України, на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Обвинувачена ОСОБА_3 , підтримала у судовому засіданні клопотання захисників про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, надала на це свою згоду та вказала, що правові наслідки такого звільнення їй роз`яснені та зрозумілі.

Прокурорка ОСОБА_4 , у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання, так як строк притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і такий строк не зупинявся та не переривався.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження, з`ясувавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 286 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із частиною 1 статті 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до ч.1 ст.286 цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

В той же час згідно з ч.2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому, враховуючи вимоги ст.ст. 4 та 5 КК України суд вважає, що в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , слід застосувати положення статей 12 та 49 КК України в редакції, яка діє на даний час, оскільки такі норми поліпшують її становище, а санкції ч.1 ст.190 та ч.1 ст.366 КК України підлягають до застосування в редакції, які діяли на час вчинення кримінальних правопорушень, оскільки чинні на даний час санкції зазначених статей КК України посилюють кримінальну відповідальність і відповідно не мають зворотної дії в часі.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В той же час ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.1 ст. 366 КК України (в редакції станом на час їх вчинення), санкції яких передбачають покарання: за ч.1 ст.190 КК України - у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років; за ч.1 ст.366 КК України, - у виді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відтак кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст.12 КК України, яка діє на даний час, є кримінальним проступком та нетяжким злочином, за які передбачено максимальне покарання, зокрема за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі на строк до трьох років, а за ч.1 ст.366 КК України у виді обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно з матеріалами кримінального провадження інкриміновані ОСОБА_3 , кримінальні правопорушення вчинено в період з січня місяця 2015 року і до 31.12.2017 року.

Станом на 18 березня 2021 року з дня вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень минуло більше як три роки.

Крім цього, ОСОБА_3 , в розшуку під час досудового розслідування та судового розгляду не перебувала, об`єктивних даних про вчинення нею нових кримінальних правопорушень судом не встановлено.

Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Однак обвинувачена ОСОБА_3 , не заперечує проти закриття провадження з відповідних підстав, нею та її захисниками подане відповідне клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, яке повністю підтримано обвинуваченою.

З`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_3 , та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Таким чином, у зв`язку із встановленням підстав, передбачених статтею 49 Кримінального кодексу України, обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Стосовно заявлених цивільних позовів суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст.129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Аналогічних висновків щодо залишення цивільного позову без розгляду дійшов Верховний Суд у справі 755/18339/14-к від 12 грудня 2019 року; від 24 травня 2018 року у справі № 531/2332/14-к та від 15 січня 2019 року у справі № 185/442/16-к.

Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що право на звернення до суду з цивільним позовом про стягнення з шкоди, не порушується, бо за змістом ст.128 КПК України закриття провадження по кримінальному провадженню не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Під час закриття даного кримінального провадження суд стягує з обвинуваченої ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертиз. При цьому суд відповідно до вимог ст.368 КПК України враховує правовий висновок, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 р. у справі № 598/1781/17, згідно якого КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 129, 284 - 286, 369-372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисників обвинуваченої ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 і ч.1 ст.366 КК України, на підставі ч.1 ст.49 КК України, - у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження №0000150 від 29.03.2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190 та ч.1 ст.366 КК України, - закрити.

Цивільний позов прокурора поданий в інтересах відділу освіти Мостиської районної державної адміністрації Львівської області до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої кримінальними правопорушеннями, - залишити без розгляду.
Цивільний позов прокурора поданий в інтересах відділу освіти, культури та туризму, молоді та спорту Мостиської міської ради Львівської області до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, спричиненої кримінальними правопорушеннями, - залишити без розгляду.
Речові докази: табелі використання обліку робочого часу у кількості 36 штук, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000150.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 4 290 грн. на проведення комплексної експертизи з технічного дослідження документів та почерку №6/459 від 12.09.2018 року.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 , на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 13 728,80 грн., за проведення судово-економічної експертизи №6164 від 24.02.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено учасникам справи о 17:40 год. 23.03.2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя ОСОБА_1