Провадження № 11-сс/4823/180/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові, в режимі відеоконференції, апеляційні скарги представника володільця майна - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та представника володільця майна Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2021 року про накладення арешту на майно,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9

представника володільця майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10

представника володільця майна Держгеокадастру ОСОБА_8

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2021 року накладено арешт на вилучене 22.04.2021 у ході обшуку за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 3, каб. 205, майно, яке перебуває у володінні та/або користуванні ОСОБА_7 та Держгеокадастру, а саме: 22 аркуші паперу формату А4 з чорновими записами від руки та друкованим текстом; фрагмент паперу з чорновими записами; 4 невеликі фрагменти паперу з чорновими записами; 4 блокноти з записами; переносний жорсткий диск «Transcend» TS 1TSS25M3E, s/n D83190- 0407 з кабелем; 2 жорстких диски «Seogate» Savvio 10k.5: ST9300605SS, s/n6XP3RW5S та s/n 6XP3RW88; 5 флеш карт пам`яті «Transcend» 16GB - С817171891/ЭD 33193; 16GB D73388 2859/ЭD 33193; 4 GB ; 4 GB ; 4 GB ; моноблок «DELL» Opti Plex 7460 A10 Series FCC ID:PD99560N6, інв. 10146117; моноблок «DELL» Opti Plex 7460 A10 Series FCC ID:PD99560N6, інв. 10146114; моноблок НР 200 G3 SN8CC852236Q, інв. 101460044; переносний жорсткий диск «WD» 4TB, s/n WX52D806122E; мобільний телефон іPhone 12, синього кольору, сім карта з номером НОМЕР_1 , із забороною користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя вказав, що зазначене майно відповідає критеріям речового доказу, встановленим ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі представник володільця майна - адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вилученого майна.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого суді є необґрунтованою та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

В доповненнях до апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_7 вказує, що зміст ухвали не відповідає вимогам ст. ст. 370, 372 КПК України та не містять обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку із посиланням на обставини матеріалів.

Вважає, що слідчому судді не було доведено обґрунтованості підозри, потреби досудового розслідування у такому ступеню втручання у право власності.

Посилається на заборону на тимчасове вилучення електронних інформаційний систем або їх частин, мобільних терміналів системи зв`язку, крім випадку необхідності експертного дослідження, чого встановлено не було.

На думку апелянта, висновки слідчого судді про ризики приховування, пошкодження, псування тощо, вилучених речей, є припущеннями. В даному випадку, підстави для накладення арешту не було, оскільки вилучене майно не відповідає критеріям речових доказів, а арешт мобільного телефону, є втручанням у приватне спілкування, тобто порушенням права її довірителя на таємницю спілкування, що гарантовано Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, нормами КПК України.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї представник володільця майна Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на моноблок «DELL» Opti Plex 7460 A10 Series FCC ID:PD99560N6, інв. 10146117; 9. моноблок «DELL» Opti Plex 7460 A10 Series FCC ID:PD99560N6, інв. 10146114; моноблок НР 200 G3 SN8CC852236Q, інв. 101460044, з блоком живлення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що ухвала слідчого суді є необґрунтованою та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Зокрема, розгляд клопотання про накладення арешту на майно відбувся з порушенням строків, передбачених ч. 6 ст. 173 КПК України.

Звертає увагу, що обшук у даному кримінальному провадженні було проведено на підставі ухвали слідчого судді, якою було встановлено перелік речей і документів, що підлягають відшукуванню та вилученню, проте, в даному переліку не вказано про необхідність вилучення даних моноблоків.

Крім того апелянт зазначає, що відповідно до ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, крім випадків, коли таке майно вилучено виключно для проведення експертного дослідження, проте в протоколі обшуку відсутнє посилання на необхідність проведення експертного дослідження.

Зазначає, що вилучені комп`ютери не є об`єктами, які підлягають спеціальній конфіскації.

Крім того, на порушення вимог ст. 168 КПК України, слідчим не було знято інформацію, яка міститься на жорсткому диску, щоб не вилучати мано. На думку апелянта, інформацію, яка міститься на диску, можливо отримати шляхом надання доступу до речей і документів.

Вилучення комп`ютерів порушує та унеможливлює поточну роботу Держгеокадастру як центрального органу виконавчої влади, що завдає шкоду Державі, юридичним та фізичним особам .

В порушення вимог ст. 171 КПК України, в клопотанні про арешт майна не вказано підставу для накладення арешту на майно, не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно.

Заслухавши доповідача, доводи представників власника майна, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити з викладених підстав, прокурора, який просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна, окрім іншого, допускається з метою збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя суду 1 інстанції зазначених вимог закону дотримався.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000044 від 26.03.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 364 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області протягом 2019-2021 р.р. в автоматизованій системі управління документами «ДОК ПРОФ 3» (Далі АСУД «ДОК ПРОФ 3») виявлені недоліки в роботі у стані функціонування, а саме з підрозділу «Реєстрація документів» розділу «Діловодство» періодично зникає картотека «Накази СГ», що унеможливлює реєстрацію наказів з питань розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, що спричинило порушення термінів розгляду та прийняття рішень стосовно заяв/клопотань фізичних та юридичних осіб з питань розпорядження земельними ділянками. При перевірці в ГУ Держгеокадастрі у Чернігівській області налаштувань картотеки «Накази СГ», під обліковим записом «Адміністратор ЗЗ» АСУД «ДОК ПРОФ3» жодних технічних недоліків не виявлено. З метою усунення вказаного, співробітниками сектору Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області неодноразово повідомлялись технічна підтримка ТОВ «ДОК ПРОФ КОНСАЛТИНГ» та Управління інформаційних технологій та захисту інформації Держгеокадастру, проте жодних заходів щодо вирішення даної проблеми не вжито і на даний час.

Також встановлено, що директор Департаменту землеустрою, використання та охорони земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_11 , зловживаючи службовим становищем, за посередництва громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , організували протиправний механізм отримання неправомірної вигоди за погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність.

Зокрема, на думку органу досудового розслідування, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 здійснюють організацію функціонування протиправного механізму та підшукують осіб, з числа приватних підприємців, які мають зацікавленість в погодженні проектів землеустрою щодо передачі у приватну власність земельних ділянок, та надають ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 грошові кошти за прийняття позитивних рішень регіональними органами Держгеокадастру.

У свою чергу, після отримання грошових коштів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 надають вказівки ОСОБА_11 щодо тих проектів землеустрою, по яким необхідно винести «позитивні рішення», а ОСОБА_11 , з метою отримання неправомірної вигоди, використовуючи надану їй владу та службове становище, надає вказівки підлеглим та керівникам регіональних підрозділів Держгеокадастру щодо виділення земельних ділянок на користь зацікавлених осіб.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_11 являється директором Департаменту землеустрою, використання та охорони земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Для забезпечення протиправного блокування інформації в АСУД «ДОК ПРОФ3», залучено, зокрема, ОСОБА_7 головного спеціаліста відділу забезпечення функціонування системи електронного упорядкування та цифрового розвитку управління інформаційних технологій та захисту інформації Держгеокадастру, робоче місце якого розташоване в кабінеті № 205 Державної служби України з питань геології, картографії та кадастру за адресою: АДРЕСА_1 .

21.04.2021 року ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова надано дозвіл на проведення обшуку робочого місця ОСОБА_7 , яке знаходиться в кабінеті №205 у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3.

Згідно протоколу обшуку від 22.04.2021 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді за адресою: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 3, виявлено та вилучено зазначені в клопотанні речі та документи.

22.04.2021 року постановою слідчого зазначені речі та документи визнано та приєднано в якості речових доказів до кримінального провадження.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах вказаного кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку 22.04.2021 року, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч.1 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила і колегія суддів, відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Також, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст.132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності.

Зі змісту ч. 7 ст. 237, ч. 7 ст. 236 КПК України, окрім іншого, встановлено, що при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Враховуючи вище вказане, твердження апелянта про безпідставне вилучення та накладення арешту на моноблоки, які не входили до переліку майна, яке слід відшукати під час проведення обшуку, є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони є тимчасово вилученим майном та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Матеріалами провадження встановлено та підтверджено показаннями прокурора, що під час досудового слідства у даному кримінальному провадженні підлягає з`ясуванню, в т.ч. питання щодо можливого протиправного блокування відповідної інформації на відстані через певні інформаційні системи та комп`ютерні мережі, що може бути встановлено виключно експертним шляхом, при цьому для проведення вказаних експертиз необхідною умовою може стати надання безпосередньо вилученої комп`ютерної техніки та мобільного телефону разом з інформацією, яка міститься в них, для вивчення її фізичних властивостей, які мають значення для даного кримінального провадження, у зв`язку з чим, копіювання тільки самої інформації, яка міститься в них, буде недостатнім, тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є безпідставними.

Враховуючи вище зазначене та зважаючи на вимоги ст. ст. 168, 170-174 КПК України, посилання апелянтів на неможливість накладення арешту на електронні інформаційні системи та мобільні термінали систем зв`язку є безпідставними та невірним трактуванням закону. З вказаних підстав є такими, що не заслуговують на увагу посилання апелянта про втручання у приватне спілкування власника майна в разі накладення на це майно арешту.

Твердження апелянтів про відсутність даних про право власності на вилучене майно спростовується визнанням такого ОСОБА_7 під час обшуку в кабінеті за місцезнаходженням робочого місця останнього.

Доводи апелянтів щодо недодержання слідчим вимог КПК України при зверненні із клопотанням про накладення арешту на майно з урахуванням наявних у матеріалах судової справи документів, є необґрунтованими.

Судове рішення відповідає вимогам ст. ст. 370, 372 КПК України, тому посилання адвоката на протилежне не заслуговує на увагу.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, стороною захисту не надано та колегією суддів не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для зміни оскаржуваного судового рішення.

На підставі вище викладеного, апеляційні скарги з доповненнями не підлягають задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для зміни або скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги представника володільця майна - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та представника володільця майна Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30 квітня 2021 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4