У Х В А Л А
Іменем України

27.05.2021 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер №448/624/21
провадження №1-кп/448/154/21
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000051 від 12.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Крукеничі, Мостиського району Львівської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із професійно-технічною освітою, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5 ,
та обвинуваченої ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:

І. Встановлені Судом обставини:
До Мостиського районного суду на розгляд надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 12.05.2021 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

З вищевказаного обвинувального акту слідує, що 11.05.2021 року, близько 21:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , під час конфлікту із ОСОБА_5 , на грунті особистих неприязних стосунків, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, зловивши останню лівою рукою за волосся, нанесла правою рукою чотири удари по обличчі ОСОБА_5 , чим своїми діями спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді двох синців та три садна на обличчі, які кваліфікуються як легке тілесне ушкодження.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїла кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

ІІ. Суть питання, що вирішується:
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , подала суду клопотання, котре просить розглянути, згідно якого вона відмовляється від обвинувачення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України, просить закрити кримінальне провадження стосовно останньої, оскільки не має до такої жодних претензій ні морального, ні матеріального характеру.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення заявленого потерпілою клопотання про закриття даного кримінального провадження.

ІІІ. Мотиви, з яких виходить Суд і положення закону, яким він керується:
Заслухавши думку прокурора, котрий не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно обвинувачених, роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки закриття кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Як відомо із змісту п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно абзацу другого ч.7 ст.284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до статті 477 КПК України кримінальне провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п.113 рішення ЄСПЛ в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства"). А також у рішеннях в справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України" від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що» ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».

Враховуючи імперативний характер ст.26 КПК України, а також беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини, а саме: кримінальне провадження за ч.1 ст.125 КК України є формою приватного обвинувачення, в якому право підтримувати обвинувачення належить потерпілому; потерпіла відмовилася від обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення такій зрозумілі, і жодних претензій до обвинуваченої вона не має, а також і те, що дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення і обвинувачена не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення, суд вважає, що вищевказане кримінальне провадження слід закрити, з наведених вище мотивів та підстав.

ІV. Інші рішення, щодо процесуальних питань, які вирішуються Судом при постановлені ухвали:
Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 372, 395, 477 КПК України, суд
п о с т а н о в и в:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 , задовольнити.

Кримінальне провадження №0000051 від 12 травня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 , не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали суду негайно, після її оголошення, вручити учасникам процесу.

Ухвала суду виготовлена в нарадчій кімнаті 27 травня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1

Ухвала набрала законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя ОСОБА_1