Справа № 191/1083/21
Провадження № 1-в/191/298/21
У Х В А Л А
іменем України

18 травня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання адміністрації Синельниківської виправної колонії №94 про застосування до засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 4 рази, початок строку 16.05.2018 року. Кінець строку 16.05.2022 року, про застосування до нього ст. 82 КК України про заміну покарання більш м`яким

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника СВК-94 ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання адміністрації Синельниківської виправної колонії №94 про застосування до засудженого ОСОБА_3 ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Представник виправної колонії підтримав клопотання про застосування до засудженого ОСОБА_3 ст. 82 КК України та просив замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений на шлях виправлення не встав, своєю поведінкою засуджений не довів про своє виправлення, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Засуджений в судовому засідання просив клопотання задовольнити.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника СВК-94, засудженого ОСОБА_3 дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з характеристики та довідки з особової справи №155-Ш-18 засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий:

1) 20.02.2007 року Петропавлівським р/судом Дніпропетровської області за ст. 122 ч.1, 75 КК України до 2 років п/волі, з іспитовим строком 2 роки.

2) 08.10.2007 року Петропавлівським р/судом Дніпропетровської області за ст. 289 ч.1, ст.. 71 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців п/волі.

3) 24.05.2012 року Петропавлівським р/судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1, ст.. 75 КК України до 2 років п/волі, з іспитовим строком 2 роки. Строк змінено, до відбуття 2 роки п/волі.

Звільнений 12.03.2014 року умовно-достроково на 6 місяців 13 днів з ВК-21.

У цій справі засудженого: 27.10.2017 року Петропавлівським р/судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Петропавлівського р/суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 року скасований іспитовий строк, направлено для відбування покарання строком на 4 роки.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.07.2020 року в застосуванні ст.. 82 КК України відмовлено.

Початок строку 16.05.2018 року. Кінець строку 16.05.2022 року.

Засуджений ОСОБА_3 , перебуваючи в УВП №4 м. Дніпро характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.

До Синельниківської ВК-94 прибув 30.05.2018 року. За час перебування в установі характеризується позитивно, має 4 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень не має.

На теперішній час офіційно не працевлаштований, але залучається до робіт з благоустрою установи. До роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно. У відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та при ліжкову тумбочку підтримує в чистоті. Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує. На профілактичному обліку не перебуває. Провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому.

Підлягає застосуванню ст. 101 КВК України щодо змін умов тримання по відбуттю 1/3 частини строку покарання - 16.09.2019 року. Матеріали розглянуті комісією установи 16.09.2019 року - відмовлено, як особі, що на шлях виправлення не стає.

Підлягає застосуванню ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 16.05.2020 року. Матеріали розглянуті комісією установи 29.05.2020 року - відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 16.01.2021 року. Матеріали розглянуті комісією установи 29.01.2021 року - відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є особою, яка на даний час відбула 2/3 частину строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин, при цьому є особою, що раніше неодноразово засуджена та відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини. Невідбута частина покарання станом на 18.05.2021 року становить 11 місяців 28 днів.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також суд враховує ті обставини, що раніше ОСОБА_3 неодноразово відбування покарання за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не ставав, знову вчиняв злочини. Згідно з вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27.10.2016 року, ОСОБА_3 засуджений за тяжкий злочини до 4 років позбавлення волі, та звільнений від відбування призначеного покарання строком на 3 роки на підставі ст.. 75 КК України.Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 року ОСОБА_3 скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання строком на 4 роки.

Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_3 покарання на більш м`яке, суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_3 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_3 можливе в умовах обмеження волі.
Крім того, суд враховує положення ч.2 ст.61 КК України, відповідно до якої покарання у виді обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
Оскільки ОСОБА_3 залишилось до відбування покарання 11 місяців 28 днів, то ст..82 КК України не може бути до нього застосована.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для задоволення клопотанняадміністрації Синельниківської виправної колонії №94 про застосування до засудженого ОСОБА_3 ст. 82 КК України немає.
Керуючись ст. 82 КК України, статями 537 - 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адміністрації Синельниківської виправної колонії №94 про застосування до засудженого ОСОБА_3 ст.82 КК України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений о 09 год.10 хв. 19 травня 2021 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1