Справа № 711/9824/19
Номер провадження 1-кп/711/123/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2021 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ;
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0006617 від 29.11.2019 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, депутатом, учасником ліквідації наслідків ЧАЕС, інвалідом не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

представника потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за раптово виниклим умислом на таємне викрадення чужого майна 29 листопада 2019 року приблизно о 04 годині 00 хвилин перебуваючи в м.Черкаси, проникнув до приміщення кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що належить ФОП « ОСОБА_8 » та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в комплексі з зупинкою громадського транспорту «вул.Бидгошська» (непарна сторона), з метою викрадення тютюнових виробів та грошових коштів. Проникнення супроводжувалося пошкодженням захисного ролету з замком та дверей ножем, заздалегідь приготованим для вчинення злочину.
Проникнувши до приміщення ОСОБА_5 почав складати блоки сигаретних пачок з полиць до приготованих картонних ящиків, що стояли на підлозі даного приміщення, з метою подальшого викрадення майна та розпоряджання останнім на власний розсуд, але довести ОСОБА_5 свій злочинний умисел не представилося можливим, з причин, що не залежали від його волі, оскільки у даному приміщенні кіоску спрацювала сигналізація та останній був затриманий працівниками охорони.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено у обвинуваченні, та зазначив, що 29.11.2019 року вранці повертався з роботи, у нього виник умисел на викрадення цигарок. А тому він дійсно пошкодивши захисний ролет ножем, проникнув до кіоску «Тютюн», розташованого за адресою: м.Черкаси, вул. В`ячеслава Чорновола. Так він почав складати блоки сигаретних пачок з полиць до приготованих картонних ящиків, які стояли на підлозі, але у даному кіоску спрацювала сигналізація після чого його затримали працівники охорони. Що його спонукало на вчинення крадіжки пояснити суду не може. Цивільний позов визнав частково лише щодо пошкодження захисних ролетів, вказав, що сигарки не пошкоджував, а все складав в ящики. Щиро розкаюється в скоєному та просив суворо не карати.
Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, а саме - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше приміщення.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 цивільний позов підтримав повністю та просив задовольнити. Зазначив, що дійсно внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 було завдано матеріальну шкоду в сумі 8872,26 грн., яка складається з пошкоджених ролетів та пошкоджених цигарок, які були залиті водою та розтоптані. Щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, не встановлено.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_5 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не маючого судимість, не перебуває на обліках, характеризується посередньо та відповідну санкцію інкримінованої статті, висновки досудової доповіді, думку сторони обвинувачення щодо застосування до обвинуваченого покарання непов`язаного із реальним позбавленням волі, та те, що мав місце замах і злочин не був доведений до кінця, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та приймає рішення звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1, п.3 ч.3 ст.76 цього Кодексу.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення мінімального розміру покарання для виховання обвинуваченого.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Дана позиція також викладена уПостанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 8872,26 грн. матеріальної шкоди, суд вирішує відповідно до вимог ст.ст.128, 129 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а збитками є витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права.

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ході судового розгляду встановлено, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 та вчинення ним злочину за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, потерпілому ОСОБА_8 було завдану матеріальну шкоду в сумі 3630 грн., яка складається з вартості відновлювального ремонту ролетів з замков. Щодо відшкодування за пошкоджений товар, а саме цигарок, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки не надано достатніх та допустимих доказів, щодо пошкодження вищезазначеного майна, а тому цивільний позов підлягає до часткового задоволення.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 325, 368-371, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з визначенням іспитового строку 1 (один) рік покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1,3 ст.76 КК України.

Згідно з положеннями п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

та п.3 ч.3 ст.76 КК України:

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_5 8872,26 матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 - 3630 грн. матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1