Справа № 755/2591/21
Провадження №1-кп/755/784/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000242 від 27.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 20.05.2010 Деснянським районним судом м. Києва за ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 14.07.2011 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 28, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст.185, ст.ст. 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; 01.02.2016 Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком 2 роки; 08.02.2017 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 15.02.2017 Подільським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років 7 місяців, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.02.2017 по 08.08.2017 за ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08.08.2017 року засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
26 січня 2021 року приблизно о 16 годині 00 хвилин перебуваючи у приміщенні магазину «Делві», який розташований за адресою: м. Київ, пр-т Соборності, 10/1-А, у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, вчиненого повторно, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для персоналу магазину «Делві» та відвідувачів, обрав об`єктом злочинного посягання віскі «Беллентайс Файнест», закупівельною вартістю 350 гривень, яку в подальшому поклав до внутрішньої частини своєї куртки.
Продовжуючи реалізовувати свої злочинні наміри ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, з числа персоналу магазину та покупців вийшов з приміщення магазину, при цьому не сплативши за вище вказаний товар грошові кошти. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд спричинивши матеріального збитку на суму 350 гривень.
В подальшому ОСОБА_5 , перебував за адресою: м. Київ, проспект Соборності, 4, де в подальшому був зупинений працівниками поліції, у якого в руках знаходився віскі «Беллентайс Файнест», яку останній таємно викрав у магазині «Делві».
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав показання, у яких зазначив, що 26.01.2021 року дійсно перебував в магазині «Делві», викрав віскі «Беллентайс Файнест» за наведених у обвинувальному акті обставин, суму збитків також визнає. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати. Зазначив, що прогне отримати паспорт та влаштуватися на роботу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_5 , роз`яснено.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та особи обвинуваченого в повній мірі відповідає меті покарання.
Приймаючи до уваги тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, стан здоров`я, соціальні зв`язки, щире каяття, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: віскі «Беллентайс Файнест», що відповідно до постанови від 27.01.2021 визнано речовим доказом повернути потерпілому; диск з камер відеоспостереження, який постановою від 27.01.2021 визнано речовим доказом залишити в матеріалах провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: