Провадження № 1-кс/161/6383/21
У Х В А Л А
про часткове задоволення клопотання про арешт майна

м. Луцьк 18 серпня 2021 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Луцької окружної прокуратур ОСОБА_3 , слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна, вилученого в ході обшуку 11.08.2021,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна: мобільного телефону марки «Nokia» (сейф пакет № KIV3114873), мобільного телефону марки «Lenovo» та мобільного телефону марки «ХІАОМІ» (сейф-пакет № KIV 3114901); металевої банки із порошкоподібною речовиною, ззовні схожою на порох та поліетиленового пакету, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина, ззовні схожа на порох (сейф пакет № KIV3114888); мобільного телефону марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мобільного телефону марки «Lenovo», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 (сейф пакет № KIV3114859), вилучених в ході проведення обшуку житла 11.08.2021, за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить гр. ОСОБА_8 , який фактично користується гр. ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №02012 від 02.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час проведення обшуку житла 11.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено майно, перелік якого вказаний в клопотанні, яке постановою слідчого від 12.08.2021 визнано речовими доказами, оскільки воно є засобом вчинення злочину і зберігає на собі його сліди.

Оскільки вищевказане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у кримінальному провадженні, з метою його дослідження органом досудового розслідування та в зв`язку з тим, що воно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, тому звернулися з даним клопотанням до суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку прокурора та слідчого, які, кожен зокрема, його підтримали, думку власника майна та його представника, які, кожен зокрема, щодо арешту майна заперечували, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З матеріалів клопотання вбачається, що речі та документи були вилучені під час проведення обшуку 11.08.2021, клопотання подано до суду 13.08.2021, що стверджується копією поштового конверту, а тому суд вважає, що строки його подачі слідчим, відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, дотримано.

Встановлено, що постановою слідчого від 12.08.2021 мобільні телефони та порошкоподібні речовини, що вилучені під час проведення обшуку, визнано речовими доказами.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для арешту наступного майна, а саме: металевої банки із порошкоподібною речовиною, ззовні схожою на порох та поліетиленового пакету, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина, ззовні схожа на порох (поміщені у сейфпакет № KIV3114888), а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового слідства (проведення відповідних експертиз), оскільки зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98, ч.2 ст.167 КПК України, а також відноситься до предметів, що вилучені законом з обігу, тому на нього слід накласти арешт, з забороною користування та розпорядження.

Одночасно, суд не вбачає правових підстав для накладення арешту на мобільні телефони, перелік яких вказаний в клопотанні, оскільки вони були вилучені по місцю проживання ОСОБА_6 , який має процесуальний статус свідка у вказаному провадженні даних про те, вказане майно є засобом, чи предметом вчинення кримінального правопорушення по якому здійснюється досудове розслідування, а також, що на них (мобільних телефонах) наявна інформація, яка підлягає дослідженню з метою отримання певних доказів у даному провадженні в судовому засіданні не наведено, накладення арешту порушуватиме права законного власника на мирне володіння майном, в зв`язку з чим клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 11.08.2021 в ході проведення обшуку житла 11.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: металеву банку із порошкоподібною речовиною, ззовні схожою на порох та поліетиленовий пакет, в середині якого знаходиться порошкоподібна речовина, ззовні схожа на порох (поміщені у сейфпакет № KIV3114888).

Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

В частині клопотання про арешт майна: мобільного телефону марки «Nokia» (сейф пакет № KIV3114873), мобільного телефону марки «Lenovo» та мобільного телефону марки «ХІАОМІ» (сейфпакет № НОМЕР_5 ), мобільного телефону марки «Lenovo» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , мобільного телефону марки «Lenovo», ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 (сейфпакет № НОМЕР_6 ), вилучених 11.08.2021 в ході проведення обшуку житла 11.08.2021 за адресою: АДРЕСА_1 відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1