Справа № 353/168/21
Провадження № 1-кп/353/67/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000019, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів Львівської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, судимого вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 1 (Одного) року позбавлення волі, покарання не відбув, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,-

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне проникнення до житла.

Кримінальний проступок було вчинено при наступних обставинах.

20.02.2021 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходився за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 . В цей час у нього виник умисел на порушення недоторканості житла, що на праві спільної сумісної власності належить його односельчанину ОСОБА_4 та яким останній користується, оскільки думав, що там знаходяться продукти харчування. У зв`язку з цим, ОСОБА_3 20.02.2021 року близько 23 год. 00 хв. прийшов до господарства, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та яке на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, губо порушуючи гарантоване статтею 30 Конституції України право людини на недоторканість житла та іншого володіння особи, шляхом віджиму защіпки вхідних дверей, без дозволу та проти волі законного власника, незаконно проник до житлового будинку ОСОБА_4 , яке знаходиться по АДРЕСА_1 . Оглянувши житловий будинок, ОСОБА_5 в подальшому вказане приміщення житлового будинку покинув.

Даний житловий будинок згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок (без номера), виданого на підставі рішення виконкому Гавриляцької сільської ради № 45 від 11.07.2000 року, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 .

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_10 , звернувся до суду із заявою, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 також звернувся до суду з заявою, в якій він зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи, а також згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, є кримінальним проступком.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, не працює, здійснює догляд за хворою матір`ю, не одружений, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.к.п. 43-51).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. ст. 71,72 КК України.

Судом встановлено, що вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року, який вступив в законну силу 19.01.2021 року, ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України 1 (Один) рік позбавлення волі, яке він почав відбувати з 22.02.2021 року (протокол затримання особи, засудженої за вчинення злочину від 22.02.2021 року).

Згідно із ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

За встановлених обставин суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутого покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року.

При цьому на підставі пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України слід перевести менш суворий вид покарання у виді обмеження волі в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 судом не встановлено.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (Один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (Один) рік перерахувати у покарання у виді позбавлення волі з розрахунку, що два дні обмеження волі відповідають одному дню позбавлення волі.

На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17 грудня 2020 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (Один) рік 1 (Один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком рахувати з моменту його затримання за попереднім вироком з 22.02.2021 року, зарахувавши в строк відбування покарання частково відбуте обвинуваченим покарання за попереднім вироком Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду області через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1