КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 15 липня 2021 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, адвоката (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000699, видане 19 квітня 2019 року радою адвокатів Чернігівської області), арбітражно-керуючого (свідоцтво на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 30 січня 2013 року № 13), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2 КК України,

за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України ОСОБА_9 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 21 липня 2021 року включно.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_3 .
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків слідчого судді обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Слідчим суддею не надано належної оцінки доказам, які долучалися до клопотання, а саме: повідомленню про підозру ОСОБА_6 від 22 січня 2021 року, пам`ятку про права та обов`язки підозрюваного, постанову про зміну групи прокурорів від 01 жовтня 2020 року, постанову про визначення групи прокурорів від 31 травня 2021 року.
Як зазначає захисник, органом досудового розслідування не доведено обставини, викладених в ч. 1 ст. 178 КПК України. ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, оскільки за сукупністю обставин викладених в ст. 276-278 КПК України підозра йому вважається такою, що не вручена.
На думку апелянта, відсутні процесуальні підстави, визначені ст.ст. 183, 194 КПК України для застосування відносно ОСОБА_6 тримання під вартою як найбільш суворого та виняткового запобіжного заходу.
Окрім того, ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться матір пенсіонерка, дружина, яка перебувала у відпустці по догляду за дитиною та двоє малолітніх дітей.
Як стверджує захисник, професійна діяльність ОСОБА_6 нерозривно пов`язана із Україною, він є арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) на декількох підприємствах в Україні. Також, він є членом Ради арбітражних керуючих України; заступником голови Всеукраїнської саморегулівної організації арбітражних керуючих «Асоціація антикризового менеджменту», з 15 липня 2015 року є президентом Громадської організації «Системні рішення».
На думку апелянта, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, оскільки органом досудового розслідування не доведено, що є підставою для задоволення клопотання слідчого.
Окрім того, звертає увагу на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року ОСОБА_6 відсторонено від посади керуючого санацією ДСК «ЧМП»
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти її задоволення, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 червня 2013 року унесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0005977, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 365-2, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України.
22 січня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме про те, що він підозрюється у зловживанні повноваженнями особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану із наданням публічних послуг, у тому числі послуг арбітражного керуючого, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2021 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 5 437 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 12 (дванадцять) млн. грн., та у відповідності до вимог ст. 194 КПК України одночасно покладено такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою органу досудового розслідування та суду, повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із наступними особами: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
У зв`язку з невиконанням підозрюваним умов застосованого запобіжного заходу ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2021 року підозрюваному ОСОБА_6 змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою, строк дії якого рішенням слідчого судді цього ж суду продовжено до 22 квітня 2021 року.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 березня 2021 року залишено без змін ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2021 року, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_19 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
19 квітня 2021 року заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0005977 від 06 червня 2013 року за підозрою ОСОБА_6 продовжено до шести місяців, тобто визначено новий строк досудового розслідування до 22 липня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 квітня 2021 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування, до 13 червня 2021 року.

Ухвалою колегії суддів Київського апеляційного суду від 30 червня 2021 року залишено без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , а ухвалу слідчого судді від 20 квітня 2021 року, - без змін.

27 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2 КК України, а саме у зловживанні повноваженнями особою, яка не є державним службовцем, посадовою особою місцевого самоврядування, але здійснює професійну діяльність, пов`язану із наданням публічних послуг, у тому числі послуг арбітражного керуючого, з метою отримання неправомірної вигоди, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

07 червня 2021 року старший слідчий в ОВС Управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , до 22 липня 2021 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року клопотання задоволено.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з положеннями ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).
Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч твердженням сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, те що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення та висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Відтак, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді триманняпід вартою, та встановив необхідність проведення ряду слідчих дій та прийняття процесуальних рішень для його завершення, навівши їх перелік в ухвалі.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також з огляду на ступінь тяжкості злочинів, у вчиненні якого він підозрюється.

Зокрема, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які дотепер не віднайдені; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На підтвердження продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування наводить, що підозрюваний упродовж останніх трьох років близько сорока разів перетинав державний кордон України, виїжджаючи, в тому числі на тривалий період, що вказує на можливості безперешкодного перетину державного кордону України, навіть незважаючи на наявність візових та карантинних обмежень, а також на наявність відповідних значних фінансових, матеріальних та інших ресурсів для тривалого перебування за кордоном.
Згідно протоколу засідання комітету кредиторів ДСК «ЧМП» від 18 червня 2020 року № 14 за час проведення санації ДСК «ЧМП» ОСОБА_6 отримано кошти в розмірі 2 890 000 грн.

Окрім того в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_6 виконував функцію як керуючого санацією, так і ліквідатора в інших провадженнях про банкрутство, у зв`язку із чим має постійні ділові, соціальні зв`язки, в тому числі за кордоном, про що свідчить також указаний звіт.

Відповідно до ст. 12 КК України та примітки до ст.45 КК України передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2 КК України кримінальне правопорушення є тяжким корупційним злочином, за який в разі доведення винуватості може бути призначено виключно реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна, або без такої.

Окрім того, підозрюваний ОСОБА_6 , на даний час перебуває у статусі обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, в іншому кримінальному провадженні № 0000947 від 01 жовтня 2018 року, судовий розгляд якого здійснюється Вищим антикорупційним судом України.

Вказані обставини у сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі доведення його вини, беззаперечно свідчать про існування обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваного реальної можливості з метою мінімізації настання негативних наслідків для нього вчиняти дії щодо приховування належного йому майна, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, використовуючи свої міцні соціальні зв`язки та активи для тривалого перебування за кордоном.

Врахування цієї тяжкості покарання при розгляді питання щодо застосування запобіжного заходу відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшилися та продовжують існувати.
У зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
Окрім того, колегія суддів перевіряє наявність існування вказаних ризиків на момент постановлення оскаржуваної ухвали та вважає їх доведеними.
В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_6 ,а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Доводи апелянта про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Безпідставними колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 не набув статусу підозрюваного, оскільки не отримував жодного повідомлення про підозру особисто в спосіб передбачений процесуальним законом, а відтак до нього не може бути застосовано будь-який запобіжний захід.
22 січня 2021 року письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 залишено на території його домоволодіння, оскільки він в той час був відсутній за місцем проживання, а особи, які там знаходилися відмовилися від отримання вказаного документу для передачі ОСОБА_6 , що підтверджується відповідними протоколами про вручення повідомлення про підозру. Окрім того, того ж дня, підозру ОСОБА_6 надіслано поштовим відправленням, а 23 січня 2021 року він особисто її отримав.
Наявність на утриманні у ОСОБА_6 матері пенсіонерки, дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та двох малолітніх дітей, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Також слід зазначити, що ставлячи питання про застосування більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі домашнього арешту, захисником ОСОБА_6 не долучено до матеріалів апеляційної скарги доказів проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_3 та згоди на проживання власника вказаного житла.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлено згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 червня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ НП України ОСОБА_9 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 21 липня 2021 року включно,- залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_20 ОСОБА_3

Єдиний унікальний 757/30184/21-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_21
Провадження 11сс/824/4024/2021 Доповідач ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК