Справа № 482/849/21
Номер провадження 1-кп/482/177/2021
В И Р О К

Іменем України

27 липня 2021 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000022 від 19.05.2021 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого машиністом головної насосної станції Миколаївського міжрайонного управління водних ресурсів, на утриманні одна неповнолітня дитина, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки визнаються будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_4 в порушення вимог вищезазначених норм законодавства, не маючи відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу у власність або надання у користування (оренду) земельних ділянок, розташованих в межах території Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області, за відсутності будь-якого правочину щодо них, а також без державної реєстрації цих прав,діючи умисно, маючи єдиний корисливий мотив, за допомогою сільськогосподарської техніки та найманої праці, восени 2020 року самовільно обробив та засіяв ячменем частину земельної ділянки з кадастровим номером :16:000:0011 площею 18,9137 га, а також розташовану поруч земельну ділянку (без кадастрового номеру) площею 19,4579 га, які розташовані на території Новоодеської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району.
Окрім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за допомогою сільськогосподарської техніки та найманої праці, на початку травня 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не установлено,обробив та засіяв соняшником земельну ділянку з кадастровим номером :16:00:0048 площею 12,3989 га., яка розташована на території Новоодеської об`єднаної територіальної громади Миколаївського району.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив самовільне зайняття земельних ділянок комунальної власності загальною площею 50,9572 га, внаслідок чого заподіяв їх власнику - Новоодеській міській раді, шкоду (збитки) на загальну суму 154 196 грн. 50 коп., що більше ніж у 100 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.197-1 КК України - самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному власнику.

Під час досудового розслідування 26.06.2021 року між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні.

Сторонами узгоджено покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 197-1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200(двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно та повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному власнику, є правильною.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ч.4 ст.469 КПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, а також укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженого покарання .

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, ст.ст. 314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25.06.2021 року, укладену між прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, на користь держави

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1