Справа № 161/1769/15-к Провадження №11-кп/802/360/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України. Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали клопотання про звільнення від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2015 за ч.ч.1, 3 ст.368 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців із позбавленням права приймати складання іспитів і заліків у студентів вищих учбових закладів та бути науковим керівником при написанні студентами вищих учбових закладів дипломних робіт терміном на три роки, спеціальною конфіскацією в дохід держави коштів отриманих, внаслідок вчинення злочинів та конфіскацією усього належного йому майна в дохід держави, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.
Так, в обґрунтування своїх доводів захисник зазначає, що злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України являється тяжким злочином, то відповідно до п.3 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Також вказує, що строк давності виконання вироку за тяжкий злочин становить 5 років, а з моменту набрання законної сили вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2015, тобто після постановлення ухвали Апеляційного суду Волинської області від 02.10.2015, пройшло вже понад 5 років, що є підставою для звільнення засудженого від відбуття покарання.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2021 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 відмовлено.
У поданій апеляційній скарзі з доповненнями, захисник вважає ухвалу суду необґрунтованою. Посилається на те, що доводи суду про те, що відносно ОСОБА_7 взагалі не підлягає врахування перебіг строків давності є помилковим. Вказує на те, що перебування засудженого з 06.11.2015 по 18.01.2016 у розшуку, не може бути визнано підставою для обґрунтування відмови в клопотанні, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, які підтверджують факт ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку задовольнити.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали суду та основні доводи апеляційної скарги, засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили скасувати рішення місцевого суду та звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання, прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали клопотання, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з приписами п.3 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
За змістом ч.3 цієї статті перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2015 за ч.ч.1, 3 ст.368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців із позбавленням права приймати складання іспитів і заліків у студентів вищих учбових закладів та бути науковим керівником при написанні студентами вищих учбових закладів дипломних робіт терміном на три роки, спеціальною конфіскацією в дохід держави коштів отриманих, внаслідок вчинення злочинів та конфіскацією усього належного йому майна в дохід держави, в частині відбування основного покарання.
Вироком строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Даний вирок набрав чинності 02 жовтня 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 13.01.2016 ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, на час хвороби.
Згідно відповіді заступника начальника Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 1844/50/03-2021 від 19.02.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оголошений у розшук 06 листопада 2015 року, як особа, що засуджена до покарання у виді позбавлення волі вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 липня 2015 року та ухиляється від відбування покарання. 18 січня 2016 року ОРС №82-15 від 06.11.2015 було закрито.
Такі обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи у розшуку більше 2 місяців, ухилявся від виконання вироку, а саме від відбування покарання.
Суд першої інстанції дав вірну оцінку сукупності всіх досліджених доказів в провадженні, підстави вважати висновки суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляє захисник, відсутні.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані, які підтверджують факт ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання, є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються матеріалами провадження, а саме відповіддю заступника начальника Луцького РУП ГУНП у Волинській області № 1844/50/03-2021 від 19.02.2021.
Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про самостійну явку ОСОБА_7 в органи внутрішніх справ, з врахуванням того, що він був на проголошені вироку, знав про засудження його до покарання у виді позбавлення волі.
Приписами ч.3 ст.80 КК України визначено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування, покарання Ухилення від відбування покарання - це умисні дія або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання. Перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. При цьому строки давності, які спливли до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, підлягають зарахуванню, але у разі відновлення перебігу давності строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч.1 ст.80 КК України, подвоюються.
Інші доводи апеляційної скарги захисника апеляційним судом не беруться до уваги, так як не спростовують дії ОСОБА_7 на уникнення від виконання вироку та не містять доказів, які би мали підстави для скасування оскаржуваного рішення.
Враховуючи вищезазначені обставини, які були встановлені місцевим та апеляційним судами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_7 від покарання призначеного вироком від Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28.07.2015.
Підстав для скасування ухвали суду з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: