Дата документу 25.03.2021 Справа № 310/1110/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/305/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер 310/1110/21 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за скаргою ОСОБА_6 з апеляційною скаргою останньої на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області,

встановила:

згідно зі змістом ухвали, ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Бердянського міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР, мотивуючи свої вимоги наступним. 03 лютого 2021 року вона подала до Бердянського ВП заяву про кримінальне правопорушення, на даний час відомості за її зверненням до ЄРДР не внесені, що свідчить про злочин, скоєний особами Бердянського ВП, про що вона повідомила в своїх наступних заявах. Просила відповідно до вимог ст.214 КПК України зобов`язати відповідальних осіб Бердянського ВП внести відомості про злочин, вказаний в її заяві.

Слідчим суддею встановлено, що звернення ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст.214 КПК України, не містить відомостей, які б вказували на наявність об`єктивних ознак кримінальних правопорушень, в тому числі передбачених ст.ст. 364, 396 КК України, а тому дійшла висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі заявник, просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвали нову, якою повернути справу на новий розгляд до суду першої інстанції, витребувати матеріали провадження та при розгляді врахувати факт, що заявник ОСОБА_6 є інвалідом дитинства, похилого віку та потребує правничої допомоги.
Обґрунтовує скаргу тим, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною і упередженою. Крім того, зазначає, що ухвала слідчого судді має ознаки кримінального злочину.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення, доводи апеляційної скарги; скаржника, яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Положенням ч.1 ст.24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з пп.1-11 ч.1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскарженні на досудовому розслідування: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Відповідно до вимог ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

У відповідності з ч.1 ст.214 КПК України слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до положень ч.5 та ч.7 ст.115 КПК України, обчислення строків для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, у який закінчився перебіг 24 годинного строку для реєстрації відомостей.

У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з системного аналізу ст.214 КПК України та Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, суд апеляційної інстанції зазначає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Такий висновок апеляційного суду слугує гарантією кожній особі, відповідно до завдань кримінального провадження від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки відомості, які викладені ОСОБА_6 у зверненні не містять об`єктивних даних, ознак повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, настання шкідливих наслідків та інші обставини), які б свідчили про можливе вчинення посадовою особою Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364, 396 КК України.
Доводи заявника ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених у зверненні обставин, та не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вказаними статтями Особливої частини Кримінального кодексу України.
В зверненні ОСОБА_6 викладені обставини не підтверджуються доказами або іншими документами провадження про вчинення посадовою особою Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області злочину.
Крім того, колегія суддів, зазначає, що в диспозиціях кримінально-правових норм Особливої частини КК України вказані обов`язкові елементи, які є підставою вважати, що діяння є кримінально караним, а саме: ст.364 КК України «… якщо воно завдало істотної шкоди...»; ст.396 КК України «…приховування тяжкого чи особливотяжкого злочину…» ; ст.367 КК України «…що завдало істотної шкоди»; ст.372 КК України «… притягнення завідомо невинного…».

Зміст заяви ОСОБА_6 не містить вказівок на те, що посадова особа Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області вчинила дії або бездіяльність, яка призвела до «істотної шкоди» або «приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину».

Апеляційна скарга може бути задоволена апеляційним судом у разі, якщо вона містить посилання на те, в чому полягає неправильність оскаржуваного судового рішення та містить визначені чинним процесуальним законом підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції. Лише за об`єктивного підтвердження таких підстав можливе скасування оскаржуваного судового рішення.

Апелянт в свою чергу фактично лише виражає незгоду з ухвалою слідчого судді, не вказує аргументовані доводи чому висновки слідчого судді є необґрунтовані чи невмотивовані.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді через доводи, наведені в апеляційній скарзі і доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4