Справа № 404/1925/21
Номер провадження 1-кс/404/1190/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при вирішенні питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_2 на недотримання розумних строків, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2021 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої, просив:

- встановити розумні строки для проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному за ухвалою слідчого судді (справа №404/1925/21, провадження 1-кс/404/604/21).

В своїй скарзі скаржник зазначає, що 19.03.2021 року згідно до ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда (справа №404/1925/21, провадження 1-кс/404/604/21) були внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, за заявою ОСОБА_2 . Однак, не зважаючи на неодноразові звернення до прокурора та слідчого, його жодного разу допитано не було, про наслідки розслідування вказаного кримінального провадження його не повідомлено.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Стаття 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).

Також слідчий суддя наголошує на тому, що згідно до п. 4 ст. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Статтею 308 КПК України передбачено, що потерпілий та інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить встановити розумні строки для проведення досудового розслідування проведення.

Разом з тим слід зауважити, що рішення, які підпадали б під положення, зокрема п. 9-1 ч.1 ст. 303 КПК України заявник не оскаржує, а окремо оскаржує бездіяльності слідчого та прокурора, саме з приводу недотримання розумних строків під час досудового розслідування.

При цьому, матеріали скарги не містять інформації, що ОСОБА_2 звертався із клопотанням до слідчого для проведення слідчих дій та встановлення розумних строків для їх проведення. Також, відсутні відомості про звернення зі скаргою до прокурора вищого рівня та відсутнє рішення такого прокурора про відмову в задоволенні клопотання на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, таке рішення могло бути оскаржене до слідчого судді.

Отже, у даному випадку ОСОБА_2 може звернутись до слідчого судді лише після прийняття рішення прокурором вищого рівня.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, встановлено, що ОСОБА_2 вказує на абстрактну бездіяльність слідчого.

Згідно до Узагальнення ВССУ судової практики щодо розгляду слідчими суддями скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування - слідчі судді не розглядають по суті скарги, зумовлені бездіяльністю, оскарження якої ст. 303 КПК не передбачено. Зокрема, це стосується того, що зазначена норма не передбачає оскарження абстрактної бездіяльності, яка призводить до «неналежного досудового розслідування». Враховуючи вимоги ст. 304 КПК, в разі надходження на розгляд таких скарг слідчим суддям необхідно відмовляти у відкритті провадження, а не в їх задоволенні, оцінюючи їх обґрунтованість.
Враховуючи вищевикладене, оскільки заявником заявлені вимоги, що не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст.ст. 303-304, 308 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 - відмовити.

Повернути ОСОБА_2 , вказану скаргу разом з доданими до неї додатками.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1