Справа № 346/3856/20
Провадження № 11-кп/4808/126/21
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000394 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, інваліда 2 групи, не одруженого, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 17 квітня 2018 року за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі, звільненого 23 грудня 2019 року, громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання три роки шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 11 липня 2020 року, з часу фактичного затримання. Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили, залишено тримання під вартою.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 травня 2020 року близько 00:00 год. ОСОБА_8 перебуваючи неподалік приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в АДРЕСА_2 , де здійснює підприємницьку діяльність ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом зняття покрівлі складського приміщення, таємно проник у вказане приміщення, звідки викрав шість пляшок води "Апельсин бум Олімп" ємністю 2 літра вартістю по 9, 83 грн. кожна, три пляшки води "Лимон імбир Олімп" ємністю 2 літра вартістю по 9, 83 грн. кожна, чотири пляшки води "Себек Мультифрукт" ємністю 2 літра вартістю по 10, 83 грн. кожна, шість пляшок води "Себек Полуниця з вершками" ємністю 2 літра вартістю 10, 83 грн. кожна, чотири пляшки води "Себек Лимонатик" ємністю 3 літра вартістю 13, 61 грн. кожна та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на загальну суму 251, 40 грн.

Надалі, 07 травня 2020 року близько 22:00 год. обвинувачений перебуваючи біля господарства по АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом зняття покрівлі будинку таємно проник у житлове приміщення, звідки викрав телевізор "Панасонік" діагоналлю 32 дюйми вартістю 1 350 грн., тюнер вартістю 150 грн. та роутер "TOTO Link" вартістю 200 грн. та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1 700, 00 грн.

Крім того, 11 липня 2020 року близько 01:00 год. обвинувачений перебуваючи біля господарства по АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом віджиму вікна таємно проник до будинку, звідки викрав грошові кошти в сумі 2 000, 00 грн., мобільний телефон марки "Редмі 5А" ІМЕІ : НОМЕР_1 вартістю 3 390, 00 грн., мобільний телефон марки "Редмі 8" ІМЕІ : НОМЕР_2 вартістю 2 999, 00 грн., що належать ОСОБА_12 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 8 389, 00 грн.

Не погодившись з вказаним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок та пом`якшити призначене йому покарання, зменшивши строк позбавлення волі. Вважає, що судом не враховано обставин, що пом`якшують покарання, а саме: його щире каяття, часткове відшкодування збитків потерпілим, а також те, що він є інвалідом ІІ групи.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Потерпілі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 в судове засідання апеляційної інстанції не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурора, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд провадження за їхньою участю та про відкладення розгляду, до суду апеляційної інстанції не надходило, а тому, відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути кримінальне провадження за їхньої відсутності.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розгляд кримінального провадження проводився в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, відповідно фактичні обставини вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, доведеність його вини та кваліфікація дій за ч.3 ст. 185 КК України, за якою він визнаний винуватим, у поданій апеляційній скарзі не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує на те, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та його особі, внаслідок суворості.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді кримінального провадження та ухваленні вироку, суд першої інстанції в частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину й його обставин.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції виконав вимоги статей 50, 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Зокрема, суд першої інстанції визнав обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, скоєння злочину внаслідок тяжкості матеріального становища, відсутність претензій з боку потерпілих та їх прохання суворо не карати.

Таким чином, суд першої інстанції врахував усі обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі і ті, на які покликається обвинувачений та визначив справедливе покарання в мінімальних межах, встановлених у санкції ч.3 ст. 185 КК України, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті Особливої частини КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання.

При цьому, слід врахувати і роз`яснення в п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2004 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дані злочини, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Колегія суддів вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, не свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину і не дають правових підстав для застосування ст. 69 КК України та призначення покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки призначене обвинуваченому покарання є справедливим, відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження нових злочинів, за умови реального відбування покарання та підстав для його пом`якшення колегією суддів не вбачається.

За таких обставин, вирок суду є законним та обґрунтованим і апеляційних підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376,404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11 січня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5