справа № 274/1520/21 провадження № 1-кс/0274/366/21
У Х В А Л А
11.03.2021 року м. Бердичів
09.03.2021 р. дізнавач СД Бердичівського РВП ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та/або користування на автомобіль марки «Ford Puma», кольору срібний металік, на Чешській реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , котрий було виявлено та вилучено в ході ОМП від 06.03.2021 р. на проїзній частині дороги, що розташована за адресою: м. Бердичів, вул. Героїв України, 67; повернути вищевказаний автомобіль під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання дізнавач вказала, що в період часу з 20:00 год 05.03.2021 по 07:00 год 06.03.2021 р. ОСОБА_6 , перебуваючи на території домогосподарства свого дядька ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав циркулярну пилку кустарного способу, яка належить ОСОБА_7 . Сума збитку встановлюється.
В ході досудового розслідування в якості свідка допитаний ОСОБА_6 , котрий повідомив, що близько 03:30 год 06.03.2021 р. він викрав з території домоволодіння свого дядька ОСОБА_7 циркулярну пилку кустарного виробництва. Після чого зателефонував до свого знайомого ОСОБА_8 , щоб останній приїхав на автомобілі та допоміг йому перевезти викрадене майно, яке, як він сказав, належить йому. В подальшому, коли ОСОБА_8 приїхав на автомобілі сірого кольору з оранжевими вставками та ззаду між фарами надпис білого кольору «Онуфрієнко», ОСОБА_6 завантажив викрадене майно в багажник вищевказаного автомобіля, яке вони завезли до знайомого ОСОБА_6 ОСОБА_9 , де ОСОБА_6 продав його за 800 грн.
Під час огляду місця події від 06.03.2021 р., який був проведений на проїжджій частині по вул. Героїв України, 67, в м. Бердичеві, виявлено автомобіль марки «Ford Puma», кольору срібний металік, на Чешській реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 . Згідно технічного паспорту « НОМЕР_2 » вищевказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_10 , АДРЕСА_2 , який в подальшому був вилучений до Бердичівського РВП.
Допитана в якості свідка ОСОБА_5 повідомила, що автомобіль «Ford Puma», кольору срібний металік, на Чешській реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 , який був вилучений під час огляду місця події 06.03.2021 р., належить їй. Також свідок повідомила, що 02.03.2021 р. вона надала зазначений автомобіль для ОСОБА_8 для проведення в ньому ремонтних робіт, що робив та куди на вищевказаному автомобілі їздив ОСОБА_8 , їй не відомо.
В подальшому автомобіль марки «Ford Puma», кольору срібний металік, на Чешській реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України вилучене майно є тимчасово вилученим.
Згідно ст. 98 КПК України вказане майно являється речовим доказом.
В судове засідання дізнавач СД Бердичівського РВП ОСОБА_3 не з`явилася, на адресу суду скерувала заяву про розгляд справи у її відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Користувач майна ОСОБА_5 в судове засідання не з"явилася, на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Щодо задоволення клопотання дізнавача заперечила, у його задоволенні просить відмовити.
Неприбуття в судове засідання учасників процесу відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до копії протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 09.03.2021 р. встановлено, що вночі 06.03.2021 р. він викрав з території домоволодіння свого дядька ОСОБА_7 циркулярну пилку кустарного виробництва. Після чого зателефонував до свого знайомого ОСОБА_8 , щоб останній приїхав на автомобілі та допоміг йому перевезти викрадене майно. ОСОБА_8 приїхав на автомобілі сірого кольору з оранжевими вставками та ззаду між фарами надпис білого кольору «Онуфрієнко», на який ОСОБА_6 завантажив циркулярну пилку, яку завезли до знайомого ОСОБА_6 ОСОБА_9 , де ОСОБА_6 продав її за 800 грн.
Згідно копії протоколу огляду місця від 06.03.2021 р. встановлено, що був виявлений автомобіль марки «Ford Puma», д.н.з. НОМЕР_1 , кольору срібний металік, на Чешській реєстрації. Згідно технічного паспорту « НОМЕР_2 » вищевказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_10 , АДРЕСА_2 . В подальшому вищезазначений автомобіль вилучений до Бердичівського РВП.
Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 09.03.2021 р. встановлено, що свідок повідомила, що автомобіль «Ford Puma», д.н.з. НОМЕР_1 , кольору срібний металік, на Чешській реєстрації, належить ОСОБА_5 . Зазначений автомобіль 02.03.2021 р. вона надала для ОСОБА_8 для проведення ремонтних робіт. Зазначила, що робив та куди на вищевказаному автомобілі їздив ОСОБА_8 , їй не відомо.
Відповідно до частин першої та другої статті 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та недоведеним, виходячи з наступного.
Так, з долучених до клопотання матеріалів, встановлено, що на тереторії домогосподарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , була здійснена крадіжка циркулярної пилки кустарного способу, яка належить останньому. Зазначені відомості були внесені до ЄРДР за ч. 1 ст. 185 КК України (крадіжка). Однак, дізнавач у клопотанні просить накласти арешт на автомобіль «Ford Puma», д.н.з. НОМЕР_1 , кольору срібний металік, на Чешській реєстрації.
При цьому, дізнавачем у клопотанні не обґрунтовано необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт на автомобіль. До клопотання не додано доказів на підтвердження того, що автомобіль «Ford Puma», д.н.з. НОМЕР_1 , заздалегідь був підготовлений для перевезення викраденого майна. Інших доказів, які б поза розумним сумнівом доводили, що автомобіль «Ford Puma», д.н.з. НОМЕР_1 , є доказом злочину чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, до клопотання не додано. Зазначені докази також не були надані під час судового засідання.
Всупереч вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, дізнавачем не доведено, що існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі майна. Зазначені доводи дізнавача жодним доказом не підтверджуються.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що безпідставне вилучення майна призводить до порушення прав власника транспортного засобу щодо права власності на нього, а так само обмеження права користувача користування та розпорядження майном. Також враховуючи умови зберігання транспортного засобу, автомобіль втрачає свою функціональність, а також ринкову вартість.
Окрім того, дізнавачем до клопотання не додано документів, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на автомобіль «Ford Puma», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження ОСОБА_5 таким майном.
Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі наведеного вище, враховуючи співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, чим порушуються права власника/ користувача транспортного засобу щодо права володіння, користування та розпорядження майном, а також відсутність будь-якої правової підстави для вилучення та зберігання транспортного засобу на майданчику тимчасово вилученого майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що дізнавачем в клопотанні не обґрунтовано та не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 131, 132, 170-173, 309, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Повернути вилучений згідно протоколу огляду місця події від 06.03.2021 р. транспортний засіб: автомобіль марки «Ford Puma», кольору срібний металік, на Чешській реєстрації, д.н.з. НОМЕР_1 , - користувачу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1