ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2031/20
Провадження №1-кп/477/102/21
УХВАЛА
про продовження дії запобіжного заходу

06 серпня 2021 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000492 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , відносно якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 серпня 2021 року включно,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187, частиною 2 статті 262, частиною 1 статті 263, частиною 1 статті 162, частиною 3 статті 357, частиною 1 статті 357, частиною 1 статті 15, частиною 2 статті 289 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000492.
06 серпня 2021 року від прокурора ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.
Обґрунтовуючи клопотання прокурором зазначено, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді триманні під вартою продовжують існувати.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та змінити раніше обраний запобіжний захід тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що тяжкість вчиненого не є безумовною умовою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника,заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказував, що ризики, які зазначені прокурором не доведені.

На підставі наказів голови Жовтневого районного суду Миколаївської області судді ОСОБА_7 та ОСОБА_8 станом на 06 серпня 2021 року перебувають у щорічних відпустках.
Згідно пункту 20-5 Розділу ХІ КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Ураховуючи зазначене, клопотання про продовження дії раніше обраного обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою розглянуто головуючим у справі суддею ОСОБА_1 одноособово.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши докази в межах клопотання, суд установив наступне.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2020 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 липня 2020 року.

Указаний запобіжний захід неодноразово продовжений, у тому числі до 11 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 09 січня 2021 року без визначення розміру застави.

Підставою для обрання такого виду запобіжного заходу стали наявність у обвинуваченого незнятих та непогашених судимостей за вчинення корисливих злочинів, дані про особу обвинуваченого, відсутність в нього стабільного офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, порушення ним обов`язків, вчинення ним злочину у той час, як на розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт відносно нього за частиною 2 статті 286 КК України.

Раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 неодноразово продовжений, в тому числі ухвалою суду від 09 червня 2021 року на 60 днів до 08 серпня 2021 року включно.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Указане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, який станом на 06 серпня 2021 року неможливо завершити з ухвалення судового рішення по суті до закінчення строку дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки члени колегії суддів перебувають у щорічних відпустках.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд уважає доведеними обставини, які свідчать про продовження існування ризиків у даному кримінальному провадженні, а саме переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Так, обвинувачений ОСОБА_3 за обвинувальним актом обвинувачується у вчиненні злочинів, серед яких є злочини, які, у відповідності до статті 12 КК України, класифікуються як особливо тяжкі злочини, до затримання офіційно не працював, має незняті і непогашені судимості за корисливі злочини, не має міцних соціальних зв`язків та стабільного офіційного джерела доходів, вчинив інкриміновані йому злочини в той час, як відносно нього в Ленінському районному суді м. Миколаєва перебував на розгляді обвинувальний акт за частиною 2 статті 289 КК України.
Крім цього, згідно відомостей, що містяться в матеріалах судового провадження, в Автозаводському районному суді міста Кременчука перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.
Суд також установив, що обвинувачений ОСОБА_3 не є особою, відносно якої, в силу частини другої статті 183 КПК України, не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Позиція захисника та обвинуваченого про можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту є не обґрунтованими, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Указані обставини в їх сукупності, в тому числі процесуальна поведінка ОСОБА_3 у інших кримінальних провадженнях, можуть свідчити про продовження існування заявлених прокурором ризиків вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення та переховування від суду.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 196, 331 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченомуОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою стоком на 60 днів, який діє з 06 серпня 2021 року до 05 жовтня 2021 року включно.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну раніше обраного запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена доМиколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9