КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання начальника відділення СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт, в рамках кримінального провадження № 0000260, на автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та, відповідно, вважав за необхідне накласти арешт на автомобіль з метою забезпечення збереження речового доказу, а також, з метою недопущення його втрати, знищення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді,представник ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно.
Апелянт вказує, що ухвала слідчого судді є формальною та суперечить вимогам КПК України.
Як зазначає представник власника майна, сторона обвинувачення не надала суду жодних документів, які б складалися працівниками патрульної служби у день вчинення інкримінованого правопорушення, автомобіль у ОСОБА_7 не вилучався та на ньому не було зафіксовано жодних пошкоджень, що свідчили б про завдання тілесних ушкоджень особам, які зазначені як потерпілі, хоча один з них є працівником поліції.
Також, апелянт стверджує, що слідчий суддя не обґрунтував мотиви заборони користування автомобілем, хоча з моменту вчинення злочину минуло більше року і протягом цього періоду власник користувався ним. Автомобіль було визнано речовим доказом лише 19 березня 2021 року, а відомості про правопорушення внесені до ЄРДР ще 14 січня 2020 року.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві розслідується кримінальне провадження №0000260 від 14 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 січня 2020 року, приблизно о 12-10 год. між ОСОБА_7 з однієї сторони та ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з іншої сторони, які перебували на ділянці дороги, що на перехресті пр-ту Оболонського та пр-ту Степана Бандери (пр-ту Московського) в м. Києві, відбувся конфлікт, у ході якого ОСОБА_7 , сидячи за водійським сидінням транспортного засобу «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в той час, коли ОСОБА_9 стояв майже впритул до бокової частини транспортного засобу, поблизу водійських дверей, які були відчинені, а ОСОБА_10 стояв майже впритул до передньої частини транспортного засобу, поблизу правої передньої фари, здійснив на ньому рух вперед, внаслідок цього наніс ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього та легкого ступеню тяжкості, та ОСОБА_10 - тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього та легких ступеню тяжкості.

19 березня 2021 року постановою начальника відділення СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000260.
27 квітня 2021 року начальник відділення СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , визначивши місце його зберігання на території відділу поліції № 1 Оболонського УП ГУНП в м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Маршала Рокоссовського, 10-А, шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року клопотання слідчого було задоволено частково та накладено арешт на вказаний транспортний засіб, шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені у клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись слідчим суддею судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на автомобіль, з тих підстав, що він у встановленому законом порядку визнаний речовим доказом у рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів справи, 19 березня 2021 року постановою начальника відділення СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження № 0000260 (а.с. 89-90).
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути відчужене, арешт на нього слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна. ОСОБА_7 повідомлено про уу кримінальному провадженні за ч.1 ст. 122 КК України згідно якої вказаний вище транспортний засіб є знаряддям вчинення злочину.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Доводи представника щодо того, що сторона обвинувачення не надала суду жодних документів, які б складалися працівниками патрульної служби у день вчинення інкримінованого правопорушення, за фактом фіксації пошкоджень на автомобілі ОСОБА_7 , що свідчили б про завдання тілесних ушкоджень потерпілим, - не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки арешт на вказаний автомобіль накладено за наявності для цього передбачених законом підстав та з метою забезпечення збереження речових доказів.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року, якою частково задоволено клопотання начальника відділенняСВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 , та накладено арешт, в рамках кримінального провадження № 0000260, на автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ________________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3224/2021
Єдиний унікальний номер - 756/6605/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1