судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_1
За результатами апеляційного розгляду апеляційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задоволена частково. Вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 15.01.2021, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України скасований.
Призначений новий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження у іншому складі суду.
Частковоне погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, керуючись ст. 375 КПК України, вважаю за необхідне викласти доводи з цього приводу в окремій думці.
Так, заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не оспорював доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, зазначив, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України по кримінальну відповідальність.
Натомість, підставою для скасування судового рішення та призначення нового розгляду провадження стало не дотримання судом 1-ої інстанції вимог ст. 376 КПК України при оголошенні оскаржуваного вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили, чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
При цьому, ч. 2 ст. 412 КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для скасування судового рішення.
Пункт 1 ч. 1 ст. 415 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.
Для прийняття рішення, щодо того чи являється проголошення резолютивної частини вироку підставою для скасування судового рішення, слід визначити яким чином ця обставина вплинула чи могла вплинути на ефективну реалізацію обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження своїх прав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 КПК судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 брав участь у всіх засіданнях під час судового провадження у першій інстанції, де висловлював свою думку з приводу висунутого обвинувачення, виступав у дебатах та звертався до суду з останнім словом.
При цьому, він також був присутнім при оголошенні вступної та резолютивної частини вироку 15.01.2021 та в той же день отримав його копію, про що свідчить його розписка. Головуючим суддею обвинуваченому було роз`яснено про те, що буде оголошена вступна та резолютивна частини вироку, проти чого ОСОБА_6 не заперечував, що підтверджується журналом судового засідання від 15.01.2021 (а.п. 41)
Разом із тим, на мою думку, зазначені порушення вимог процесуального закону за змістом ст. 412 КПК не є істотними, оскільки жодним чином не вплинули на законність і обґрунтованість (з точки зору дотримання процесуального закону та прав обвинуваченого) ухваленого щодо ОСОБА_6 судом 1-ої інстанції рішення, а також не перешкодили обвинуваченому реалізувати свої права.
Так, під час провадження в суді першої була забезпечена ефективна участь ОСОБА_6 в судовому засіданні. Останній слідкував за ходом судового провадження, неодноразово виступав перед судом з приводу висунутого обвинувачення і був почутий. Також, ОСОБА_6 знав про зміст ухваленого щодо нього вироку, отримав його копію, однак не оскаржував в апеляційному порядку.
Таким чином, на моє переконання, в даному конкретному випадку не проголошення повного тексту вироку судом 1-ої інстанції, не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та призначення нового розгляду.
Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_1