Справа № 727/3405/21
Провадження № 1-кп/727/279/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Чернівці Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника в інтересах обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Чернівці матеріали обвинувального акту в рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000478 від 27.02.2021 року відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , освіта - середня, неодруженого, не працює і не навчається; в силу ст.89 КК України раніше не судимого, 20.11.2000 року до Першотравневого районного суду м. Чернівці скеровано обвинувальний акт зак ч. 2 ст. 185 КК України; обвинуваченого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України:-

В С Т А Н О В И В:

В провадження Шевченківського райсуду м. Чернівці поступив обвинувальний акт в рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000478 від 27.02.2021 року відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Шевченківського райсуду м. Чернівці від 15 квітня 2021 року справу за обвинувальним актом призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку щодо призначення справи за вищенаведеним кримінальним провадженням до судового розгляду, у закритому судовому засіданні, з викликом сторони обвинувачення і сторони захисту а також представника служби у справах неповнолітніх і представника відділу пробації.

Прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про звернення до центру пробації щодо складання досудової доповіді відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 .

Також, прокурором ОСОБА_3 заявлено в засіданні клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено клопотання про прийняття цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_5 та його розгляду в рамках кримінального судового провадження. Не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду у закритому судовому засіданні, одноособово суддею, з викликом сторін кримінального провадження. Потерпілий підтримав клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримала заявлені клопотання і просила їх задовольнити; не заперечувала проти прийняття цивільного позову, визнання потерпілого цивільним позивачем.

Обвинувачений, неповнолітній ОСОБА_5 , в його інтересах законний представник та захисник не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду, у закритому судовому засіданні, одноособово суддею та прийняття цивільного позову. Разом з цим, відповідно заперечили щодо клопотання прокурора про складання відносно ОСОБА_5 досудової доповіді і застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, Обвинувачений і в його інтересах захисник, просили обрати інший не пов`язаний з позбавлення волі запобіжний захід, зокрема нічний домашній арешт за місцем реєстрації.

Суд, заслухавши думку сторони обвинувачення та сторони захисту, зважає на наступне

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 підсудне Шевченківському районному суду м. Чернівці. Підстав для повернення обвинувального акту прокурору або закриття провадження згідно ст. 284 КПК України суд не вбачає.

З врахуванням позиції відповідно, сторони обвинувачення та сторони захисту, суд приходить до висновку про призначення справи з обвинувальним актом в рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000478 від 27.02.2021 року відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України до судового розгляду в закритому судовому засіданні, одноособово суддею, з викликом сторін кримінального провадження

Щодо клопотання прокурора про складання досудової доповіді відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання прокурора ґрунтується на законі і підлягає до задоволення.

Згідно вимог ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі. Форма, зміст та порядок складання досудової доповіді про обвинуваченого визначаються законодавством. Згідно зі статтею 7 Закону України «Про пробацію» орган пробації складає досудову доповідь, відповідно до Порядку її складання, що затверджено наказом Міністерства юстиції України, а саме, досудова доповідь складається щодо обвинуваченого незалежно від ступеня тяжкості вчиненого ним діяння, за винятком випадків, передбачених ч. 4 ст. 314 -1 КПК, представником персоналу органу пробації спільно з представниками служби у справах дітей (ст. 12 Закону України «Про пробацію»), в тому числі й з урахуванням відомостей, отриманих від регіонального представництва уповноваженого підрозділу органів Національної поліції. Досудова доповідь повинна містити результати незалежного соціального дослідження обвинуваченого та надати суду додаткову об`єктивну інформацію про ризики вчинення обвинуваченим повторно злочину, можливість його виправлення без позбавлення або обмеження волі (необхідність ізоляції) з огляду на соціально-психологічні характеристики особистості неповнолітнього обвинуваченого.

Таким чином, суд виходячи з вищенаведеного, вважає за необхідне доручити органу пробації складання досудової доповіді щодо неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, в строк до наступної дати призначення судового розгляду.

З врахуванням позиції сторони обвинувачення, сторони захисту, суд вважає, що і клопотання потерпілого відносно прийняття цивільного позову, визнання потерпілого цивільним позивачем підлягає до задоволення; ОСОБА_4 суд визнає цивільним позивачем, цивільний позов поданим ним до обвинуваченого ОСОБА_5 слід розглянути в справі по обвинуваченню останнього за ч.1 ст. 121 КК України.

З приводу заявленого клопотання прокурором про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 2003 року народження запоюбіжнорго заходу у вигляді тримання під вартою, суд з урахуванням позиції прокурора та думки інших учасників процесу, приходить до наступного .

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України (справа № 1 28/1-р-2017) від 23.11. 2017 року визначено, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які визначені в законі (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом. З огляду на викладене та зважаючи на положення частини другої статті 29 Конституції України, Конституційний Суд України вважає, що слід визначити такі обов`язкові вимоги до правомірного арешту або тримання під вартою: по-перше, арешт чи тримання під вартою має здійснюватися виключно на підставі належним чином вмотивованого рішення суду; по-друге, підстави та порядок застосування цих запобіжних заходів мають бути визначені в законі та повинні відповідати конституційним гарантіям справедливої судової процедури та принципу верховенства права. Право на свободу та особисту недоторканність, як і будь-яке інше право, потребує захисту від свавільного обмеження, для чого вимагається періодичний судовий контроль за обмеженням чи позбавленням свободи та особистої недоторканності, що має здійснюватися у визначені законом часові інтервали. Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 Кодексу).

Згідно ч.2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до сплину двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд, своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців і дана норма закону, регламентується, виключно порядком дій щодо пропозиції сторонам надати свої клопотання, зокрема клопотання сторони обвинуваченого, захисту.

Статтею 183 ч.1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, що відносить до категорії тяжкого злочину,за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

01.03.2021 року відносно ОСОБА_5 , слідчим суддею Першотравного районного суду м. Чернівці було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Пред`явлена підозра ні обвинуваченим, ні в його інтересах захисником не оскаржувала ся в установленому законом порядку. Законодавцем визначено, що питання обґрунтованості пред`явленої підозри, суд зобов`язаний встановити під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з рішенням ЄСПЛ (за скаргою № 35615/06 від 13.11.2007 року), по справі «Чеботарі проти Молдови», п. 48, «…вимога, що підозра має грунтуватись на підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри…». Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення ЄСПЛ від 09 жовтня 2014 року у справі "Чанєв проти України", згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, не допускається тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого без судового рішення…..

Рішення ЄСПЛ (за скаргою № 26772/95 від 6 квітня 2000 року) по справі «Лабіта проти Італії», п. 152 визначає, що «…відповідно до практики Суду, на питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою, не можна відповісти абстрактно… Передусім національні судові органи мають забезпечити, щоб у будь-якому конкретному випадку досудове тримання обвинуваченої особи під вартою не перевищувало розумного строку. З цією метою вони повинні вивчити всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, та викласти їх у своєму рішенні щодо відхилення клопотання про звільнення…». Рішенням, у справі «Москаленко проти України»; визначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи і в яких визначено, що суворість покарання, яке може бути призначено…., є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_5 , є неповнолітньою особою, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України; ризики, які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу до останнього, на даний час не змінилися. Зокрема, з врахуванням досліджених матеріалів щодо обвинуваченого, останньому пред`явлено обґрунтовану підозру у вчиненні вказаного злочину; на думку суду наявним є ризики на момент розгляду клопотання - переховування ОСОБА_5 від суду, ризик впливу у разі перебування на волі на потерпілого, свідків, які в судовому засіданні безпосередньо допитані не були, вчинення інших нових кримінальних правопорушень, відсутність місця постійного проживання в обвинуваченого, так як ОСОБА_5 лише зареєстрований в АДРЕСА_1 (притулок для безхатченків), в обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, ОСОБА_5 не навчається і не працює, на розгляді в Першотравневому районному суді м. Чернівці перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України, останній раніше також притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність до вчинення злочинів, а отже, суд з врахуванням наведеного вище, приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання вказаних ризиків, судом, при цьому, не встановлено об`єктивних даних, які б вказували на неможливість перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги та враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, наведену вище практику Європейського суду з прав, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за доцільне застосувати до останнього запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України.

В задоволенні клопотання відповідно обвинуваченого ОСОБА_5 , в його інтересах захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на нічний домашній арешт, суд вважає слід відмовити, оскільки стороною захисту не зазначено підстав і обставин для такої зміни; відсутні посилання на докази відносно суттєвих змін обставин в поведінці і житті обвинуваченого, його ставлення до скоєного, ризиків, які не були відомі при застосуванні відповідно до ОСОБА_5 запобіжного заходу слідчим суддею, із зазначенням того, що такі обставини виникли після прийняття попереднього рішення, не зазначено за якою адресою має здійснюватися нічний домашній арешт та виконанням обов`язків - відмовити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18.06.2021 року без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, враховуючи, при цьому, те що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, із нанесенням умисного тілесного ушкодження, тобто з ознакою небезпечності для здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 197, 314-315, 331, 484, 488, 489, 491,492 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Справу за обвинувальним актом в рамках кримінального провадження за №0000478 від 27.02.2021 року відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України призначити до судового розгляду на 30.04.2021 на 15.30 годину в залі суду приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці (адреса: м.Чернівці, вул.Кафедральна, 4).

Кримінальне провадження №0000478 від 27.02.2021 року відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України розглянути суддею одноособово у закритому судовому засіданні, з викликом сторін кримінального судового провадження.

Прийняти до спільного розгляду в рамках кримінального провадження цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_4 , якого визнати цивільним позивачем по справі.

Доручити, в строк до 30.04.2021 до 15.30 року, органу пробації - Шевченківського районного відділу філія Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області скласти досудову доповідь, відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з надання попереднього, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (матеріали кримінального провадження знаходяться в процесуального прокурора Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 м. Чернівці вул.. Сімовича, 15).

Копію ухвали невідкладно, для виконання направити органу пробації Шевченківського районного відділу філія Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно неповнолітнього ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Чернівецький слідчий ізолятор», терміном до 18 червня 2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому для відома та направити до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» - для виконання.

В судове засідання підлягають виклику:

Сторона обвинувачення: прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 ;

Потерпілий ОСОБА_4 (місце проживання6 АДРЕСА_2 );

Сторона захисту: законний представник неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 );

захисника ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ), в інтересах неповнолітнього обвинуваченого.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , який підлягає виклику через конвойну роту з ДУ Чернівецький слідчий ізолятор (№ 33) до Шевченківського районного суду м. Чернівці.

В судове засідання підлягають виклику на призначену дату і час судового розгляду справи представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради (м. Чернівці, Центральна площа, 1) та представник сектору ювенальної провенції Чернівецького районного управління поліції ГУНП У Чернівецькій області (м. Чернівці вул.. Білоусова, 19

Ухвала, в частині застосування запобіжного заходу, підлягає оскарженню до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. В іншій частині, ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1