Дата документу 19.05.2021 Справа № 311/2938/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 311/2938/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/982/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з Василівського районного суду Запорізької області,

адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з Василівського районного суду Запорізької області,

розглянула 19 травня 2021року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, в провадженні Василівського районного суду Запорізької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3ст.185 КК України.

16 квітня 2021 року до канцелярії суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Вказане клопотання прокурор мотивує тим, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, якими обґрунтовувалося обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не зникли та не зменшились.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком до 14 червня 2021 року включно. Приймаючи таке рішення, суд зазначив, що раніше встановлені ризики не відпали, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вважає ухвалу суду необґрунтованою та незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступним. Так, ризик переховування ОСОБА_8 від суду не існує, оскільки судом не наведені з цього приводу докази. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення ОСОБА_8 не збирається, і протилежному також немає доказів. Ризик незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні не існує, оскільки належних, допустимих та достатніх доказів такого впливу сторона обвинувачення не надала. Звертає увагу, що немає законних підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 має намір тиснути на учасників кримінального провадження. Крім цього, в ухвалі суду в порушення вимог ст.196 КПК України відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України. Вказує, що ОСОБА_8 ухилятися, переховуватись від суду не бажає, закордонних паспортів не має. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на обвинуваченого наступні обов`язки: повідомляти суд про зміну свого місця проживання; з`являтися до суду за першим викликом; утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілим, експертами в даному кримінальному провадженні.

Позиції учасників судового провадження.

Адвокат підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтував своє рішення щодо необхідності продовження застосування даного виду заходу забезпечення кримінального провадження досягненням дієвості цього провадження через недопущення переховування обвинуваченого, здійснення ним незаконного впливу на свідків та іншого кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наявним ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Положеннями ст.ст. 331, 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Так, надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконного впливу на іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який вчинений у період іспитового строку, визначеного попереднім вироком.

При цьому, слід зауважити, що судова колегія тяжкість висунутого обвинувачення оцінює у сукупності з іншими обставинами, зокрема репутацією обвинуваченого, який не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, не має зареєстрованого місця проживання та постійного місця проживання взагалі, в минулому притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, судимість за яке не погашена та не знята в установленому законом порядку.

Наведені вище обставини у своїй сукупності вказують на існування ризику переховування, зокрема через усвідомлення ОСОБА_8 можливої невідворотності покарання.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід констатувати, що за наявною інформацією ОСОБА_8 висловлював усні погрози в адресу іншого фігуранта у даному проваджені - обвинуваченого ОСОБА_9 , який, у подальшому, заявляв про те, що ОСОБА_8 здійснював на нього тиск, наполягаючи змінити покази, а тому існує реальний ризик, що перебуваючи на свободі, обвинувачений зможе незаконно впливати на іншого обвинуваченого .

На існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення вказує те, що ОСОБА_8 раніше судимий та в період іспитового строку вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності. Крім того, обвинувачений не має місця роботи та постійного легального доходу, будь-якою суспільно-корисною працею не займається, що може свідчити про те, що він продавжить вчиняти нові злочини.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що наведені вище ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися та не зменшилися.

На момент розгляду апеляційної скарги захисника даних, які б обґрунтовано вказували на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та на наявність обставин, що могли вплинути на можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, матеріали кримінального провадження не містять та до апеляційної скарги не долучено.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 як судом першої інстанції інстанції, так і апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, а також існування ризиків, того, що обвинувачений, який міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання не має, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому може загрожувати, в разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого злочину, може вчинити спроби переховуватися від суду, незаконно впливати іншого обвинуваченого в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу та дають апеляційному суду підстави прийти до висновку про обґрунтованість рішення районного суду про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо зміни запобіжного заходу з наведених підстав є неспроможними.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, у провадженні не вбачається.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 16 квітня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 14 червня 2021 року включно залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4