Ухвала

Іменем України
15 лютого 2021 року

м. Київ
Справа № 299/25/21

Провадження № 51 581 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000212 (справа № 229/25/21) щодо ОСОБА_5 за ст. 15 ч. 2, ст. 201-1 ч. 3 КК України з Виноградівського районного суду Закарпатської області до Богунського районного суду міста Житомира,
встановив:
В провадженні Виноградівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження № 0000212 від 07 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 за ст. 15 ч. 2, ст. 201-1 ч. 3 КК України.

До початку розгляду провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду із клопотанням в порядку ст. 34 ч. 3 КПК України про направлення вказаного кримінального провадження з Виноградівського районного суду Закарпатської області до Богунського районного суду міста Житомира. Вважає, що з врахуванням вимог ст. 32 ч. 1 КПК України саме Богунський районний суд міста Житомира має здійснювати судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , оскільки він зареєструвався як фізична особа-підприємець в місті Житомирі за адресою: АДРЕСА_1 , орендував виробничу площу також в АДРЕСА_2 , подавав пакет документів митному декларанту ОСОБА_7 , який також здійснює свою діяльність на території міста Житомир, а митні декларації подавались ним до Київської митниці держмитслужби, до якої відносяться митні пости, розташовані на території Житомирської області.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника про підтримання клопотання, перевіривши наведені у клопотанні доводи та вивчивши матеріали провадження за клопотанням, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 34 ч. 3 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Цей принцип має важливе значення для належного відправлення правосуддя й прямо випливає з основних засад судочинства, передбачених ст. 125 Конституції України, засад кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України. Порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 цього Кодексу, що тягне за собою безумовне скасування ухвалених у подальшому у такому провадженні судових рішень.
Стаття 34 ч. 1 КПК України визначає вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а також передбачає можливість у виняткових випадках передати кримінальне провадження з одного до іншого суду.
З матеріалів провадження за клопотанням вбачається, що Амарантідісу Аврааму пред`явлено обвинувачення за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 201-1 ч. 3 КК України, тобто закінченого замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю лісоматеріалів необроблених в особливо великому розмірі.
Об`єктивна сторона вказаного кримінального правопорушення виражається в діях, які полягають у незаконному переміщенні відповідних матеріалів через митний кордон України. При цьому обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 201-1 ч. 3 КК України, є місце його вчинення - митний кордон.
З обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні вбачається, що дії по переміщенню через митний кордон необроблених лісоматеріалів фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (відправника) були виявлені та зафіксовані на території митного посту «Дяково-автомобільний» Закарпатської митниці Держмитслужби, а тому вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 32 ч. 1 КПК України правильно було направлено до Виноградівського районного суду Закарпатської області для судового розгляду.
За таких обставин, доводи клопотання захисника про те, що сам ОСОБА_8 як фізична-особа підприємець здійснював свою діяльність і усі дії на території міста Житомира і Житомирської області, не можуть бути підставою для передачі вказаного кримінального провадження до Богунського районного суду міста Житомира, оскільки не є визначальними для встановлення місця вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ст. 201-1 ч. 3 КК України.
У процесі перевірки матеріалів провадження за клопотанням колегія суддів не встановила порушень ст. 32 КПК України при визначенні територіальної підсудності кримінального провадження № 0000212 від 07 травня 2020 року щодо ОСОБА_5 за ст. 15 ч. 2, ст. 201-1 ч. 3 КК України. Підстав, передбачених ст. 34 ч. 1 КПК України, для передачі кримінального провадження з Виноградівського районного суду Закарпатської області до Богунського районного суду міста Житомира при перевірці клопотання колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, у задоволенні клопотання захисника необхідно відмовити.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про направлення кримінального провадження № 0000212 (справа № 229/25/21) щодо ОСОБА_5 за ст. 15 ч. 2, ст. 201-1 ч. 3 КК України з Виноградівського районного суду Закарпатської області до Богунського районного суду міста Житомира.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3