В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001876 від 25.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Біскомжа, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

25.06.2021 о 12 годині 40 хвилин у ОСОБА_3 перебуваючи біля будинку № 22 по вулиці Курнатовського в м. Києві, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в житло. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне збагачення підійшов до будинку АДРЕСА_3 та за допомогою фізичної сили підтягнувся до відчиненого вікна першого поверху квартири АДРЕСА_4 . В подальшому, ОСОБА_3 переконавшись, що сторонні особи за його діями не спостерігають, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, скориставшись сприятливою навколишньою обстановкою, таємно викрав майно, що належить потерпілому, а саме: сумку-клатч в середині якої знаходився ланцюжок виготовлений з золота вартістю 5000 гривень; грошові кошти в сумі 260 гривень; банківські картки та навушники марки «oppo» вартістю 1500 гривень, а саме, правою рукою витягнув з квартири сумку, яка знаходилася на підвіконнику в середині вищевказаної квартири, та кинув її на землю поряд з собою, після чого, спустившись донизу, відразу був затриманий свідком. Так, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки відразу був затриманий свідком та не мав змоги розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України, визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 25.06.2021 о 12 годині 40 хвилин він перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , за допомогою фізичної сили підтягнувся до відчиненого вікна першого поверху квартири АДРЕСА_4 . В подальшому, переконавшись, що сторонні особи за його діями не спостерігають, викрав сумку-клатч, яка знаходилася на підвіконнику в середині вищевказаної квартири, та кинув її на землю поряд з собою, після чого, спустившись донизу, відразу був затриманий свідком. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний з проникненням в житло, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочина.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання у м. Києві, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи конкретні обставини справи, те, що обвинувачений ОСОБА_3 кається у вчиненому, запевнив суд у тому, що зробив для себе належні висновки, його поведінка в суді вказує на те, що він не є особою, виправлення якої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, згідно положень ст.75 КК України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (трьох) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку 2 (два) роки.

Згідно п.1 та п.2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні основні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази, що передано на збереження потерпілого залишити в користуванні власника.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1