Справа № 947/4169/21
Провадження № 1-кс/947/1510/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056 від 04.02.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, 04.02.2021 року до чергової частини відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що у період часу з 21:00 год. 03.02.2021 року по 17:00 год. 04.02.2021 року, двоє невстановлених осіб, знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, викрали з автомобіля «Volkswagen Golf», д.р.н. НОМЕР_1 , ліве бокове дзеркало. Сума матеріальної шкоди встановлюється.

04.02.2021 року біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд місця події під час якого, в присутності понятих, було виявлено та вилучено одну паперову записку з номером « НОМЕР_2 ».

Оскільки існує достатньо підстав вважати, що вищевказані предмети зберегли на собі сліди злочину, або були знаряддям його вчинення, постановою слідчого від 04.02.2021 року вищезазначені предмети визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 04.02.2021 року вищевказані речі та предмети визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Також, враховуючи те, що існує ризик зміни або знищення майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056 від 04.02.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на паперову записку з номером « НОМЕР_2 », із забороною користування, відчуження та розпорядження зазначеним майном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ відділу поліції №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1