Справа № 159/1497/20
Провадження № 1-кп/159/56/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому підготовчому судовомузасіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000173 від 28.01.2020 року, та долучені до нього матеріали стосовно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ Волинської області, українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

-17.09.2019 року Ковельським міськрайонний судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.;
-16.01.2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи судимим 16.01.2020 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове, умисне кримінальне правопорушення проти власності.
Так, ОСОБА_6 26.01.2020 року, близько 18 год. 30 хв., повторно, перебуваючи в аптеці, розміщеній по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, з гаманця, що лежав на тумбочці неподалік каси даного закладу, таємно викрав грошові кошти в розмірі 700 гривень, чим громадянці ОСОБА_4 завдав майнової шкоди на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_6 31.01.2020 року, близько 08 год. 00 хв., повторно, перебуваючи у приміщені квартири, що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, зі столу таємно викрав мобільний телефон марки "Huawei Y5 2018 DRA-L21", вартістю 1300 грн., який знаходився в чохлі накладці сірого кольору з маркуванням "Lucky Me", вартістю 50 грн., де містилась сім-картка мобільного оператора "ВФ Україна", вартістю 80 грн., на рахунку якої коштів не було, чим завдав ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 1430 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у таємних викраденнях чужого майна (крадіжках), вчинених повторно, вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 29 лютого 2020 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої сторони угоди констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 завдано майнової шкоди на суму 700 грн., а потерпілій ОСОБА_5 завдано майнової шкоди на суму 1430 грн., яка відшкодована повністю. Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 констатують, що претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_6 не мають. Обвинувачений ОСОБА_6 приносить потерпілим щирі вибачення за спричинену шкоду та принесені незручності внаслідок своїх неправомірних дій. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці. Сторони угоди підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України (в редакції до 01.07.2020 року), угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України (в редакції на день постановлення вироку), угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, на день вчинення протиправних діянь, було віднесене до злочинів середньої тяжкості. На момент постановлення вироку, таке кримінальне правопорушення віднесено до нетяжких.

Так, чи інакше, прямих заборон для укладення та затвердження даної угоди про примирення зазначені норми КПК України не містять.

Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 .

Крім цього, зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив нові злочини після постановлення вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2020 року, суд вважає за необхідне призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків.

Вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання, призначеного за цим вироком.

Оскільки обвинувачений на даний час відбуває покарання за попереднім вироком, строк відбування покарання за даним вироком йому слід рахувати з моменту його постановлення, тобто з 22.03.2021 року.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_6 під час досудового розслідування не застосовувались.

Цивільного позову не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарозначої експертизи в сумі 785,05 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про примирення від 29 лютого 2020 року у кримінальному провадженні № 0000173 від 28.01.2020 року, укладену між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2020 року, і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці 15 (п`ятнадцять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 22 березня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарозначої експертизи в сумі 785 (сімсот вісімдесят п`ять ) гривень 05 копійок.

Речовий доказ - мобільний телефон "Huawei Y5 2018 DRA-L21", який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити у володінні останньої.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1