ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/279/21 Справа № 695/873/18 Категорія: ст.331 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 02 березня 2021 року, якою клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задоволено.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишено попередній тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», продовживши строки тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 01 травня 2021 року, включно.

У задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу відмовлено,

в с т а н о в и л а :
В провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження № 0000398 за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст.257, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_11 за ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_8 за ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України та ОСОБА_12 за ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України.

02.03.2021 року у судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строку тримання під вартою. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначив, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів, пов`язаних з посяганням на життя та здоров`я потерпілих, мають незняті та непогашені судимості, перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, оскільки є ймовірність притягнення їх до відповідальності по інших кримінальних провадженнях, чинити тиск на недопитаних у судовому засіданні потерпілих та свідків.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 02 березня 2021 року вказане клопотання прокурора задоволено. Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , залишено попередній тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», продовживши строки тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 01 травня 2021 року, включно.

У задоволенні клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 02.03.2021 року та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних скарг захисники вказують, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вже тривалий час (близько чотирьох років) перебувають під вартою, у зв`язку з чим закінчився розумний строк тримання їх під вартою без винесення обвинувального вироку. Крім того, захисники вважають, що прокурором не доведено та не підтверджено наявність ризиків на які він посилається у своєму клопотанні, на думку захисників вони взагалі відсутні. Також, адвокати вказали на пасивну поведінку потерпілих та численні перенесення розгляду справи через неявку останніх, що свідчить про їх небажання приймати участь у розгляді справи.

Захисники вважають, що судом повинно було бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ. Крім того, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, вказані в ст.178 КПК України. Проте, дані обставини не обговорюються судом в оскаржуваній ухвалі, а тільки робиться висновок про неможливість застосування щодо обвинувачених в даній ситуації іншого запобіжного заходу, крім утримання під вартою, що не відповідає вимогам процесуального закону.

У зв`язку з викладеним, захисники вважають, що відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , враховуючи особу обвинувачених та відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, можливе застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо задоволення апеляційних вимог останніх, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг захисників та просив ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції під час розгляду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України та ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України, постановлено ухвалу про продовження останнім строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, тобто до 01 травня 2021 року, включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена судом першої інстанції на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягає перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не передбачено.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Для забезпечення своєчасної та оперативної перевірки законності та обґрунтованості тримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне провести апеляційний розгляд даного провадження у порядку, передбаченому для оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на більш м`який, як того просять апелянти.

Судом вірно враховано особу обвинувачених, відсутність у них міцних соціальних зв`язків, наявність судимостей. При цьому, суд вірно зазначив, що наявність у обвинувачених постійного місця проживання не гарантує усунення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.5 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.209, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.1 ст.14, ч.4 ст.187, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України. В тому числі і вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність обґрунтованої підозри щодо можливого вчинення саме цими особами інкримінованих їм кримінальних правопорушень (злочинів).

При цьому тяжкість покарання, характер та обставини вчинення злочинів дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть, з метою уникнення покарання, здійснювати психічний або фізичний вплив на потерпілих та свідків, які на сьогодні не допитані судом. Окрім того, тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування обвинувачених від суду.

Також колегія суддів бере до уваги, що на даний час в Ульяновському районному суді Кіровоградської області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зокрема, в особливо тяжкому злочині.

Крім того, як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційних скарг адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 02 березня 2021 року, якою продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 травня 2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді