Провадження №1-кп/127/514/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи щодо якої розглядається клопотання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,

захисника особи щодо якої розглядається клопотання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_5

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000074 відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку з суворим режимом нагляду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а отже підстав для зміни запобіжного заходу не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтованим.
Захисник особи щодо якої розглядається клопотання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_5 заперечив щодо продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 , просив не поміщати останнього до психіатричного закладу та змінити міру запобіжного заходу на амбулаторне лікування ОСОБА_4 вдома.

ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч. 2 ст. 29 Конституції України).

Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадженняне є преюдиційними. Під час судового провадження суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Згідно зі частиною першою цієї статті, запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в судовому засіданні не встановлено. Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та вчинити повторні кримінальні правопорушення. Крім того, є достатні підстав вважати, що ОСОБА_4 , знаходячись на волі зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та вчинити повторні кримінальні правопорушення. Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не може забезпечити цілей кримінального провадження, та не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд доходить висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 331, 370-372, 508 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів.

Строк дії ухвали суду 60 днів до 11.09.2021 включно.

Копію ухвали направити до Вінницької обласної психіатричної лікарні № 2 та прокурору Вінницької окружної прокуратури, для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: