Справа № 577/1781/21
Провадження № 1-кс/577/581/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"22" квітня 2021 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Конотопського міськрайонного суду Сумської області клопотання старшого слідчого слідчого відділення Конотопського РВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000287 від 16 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

19 квітня 2021 року ст. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, про накладення арешту на металевий предмет, зовні схожий на кастет, який на праві власності належить ОСОБА_4 , який зберігається в камері схову речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, заборонивши відчуження, розпорядження та користування ним.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16 квітня 2021 року об 11 год 03 хв на задній площадці «Автовокзалу» по АДРЕСА_1 , відповідно вимог ст.ст. 104, 105, 106, 107, 223 та 237 КПК України слідчим проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_5 видав працівникам поліції металевий предмет зовні схожий на кастет, який носив при собі для захисту.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 16.04.2021 року внесено до ЄРДР за №0000287 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Згідно постанови слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 16.04.2021 року металевий предмет визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речового доказу та поміщено на зберігання до камери зберігання речових доказів.

Не застосування вказаної заборони може призвести до зникнення, знищення, втрати, псування, пошкодження, відчуження майна та слідів вчинення правопорушення, а також настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому виникла необхідність в накладені арешту на вищезазначене майно громадян

Ст. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.

Власник металевого предмету схожого на кастет ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши докази долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Конотопським РВП ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.263 КК України, внесеного до ЄРДР за №0000287 від 16.04.2021 року (а.с.2).

16 квітня 2021 року, під час проведення огляду місця події металевий предмет схожий на кастет вилучено в пакет № SUD1114088, та поміщено до дозвільної системи Конотопського РВП ГУНП в Сумській області (а.с.5,6).

16 квітня 2021 року постановою ст. слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області металевий предмет схожий на кастет визнано речовим доказом (а.с.7).

Вказаний предмет був вилучений, оскільки для об`єктивного розслідування кримінального провадження необхідно провести експертизу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи, що вказані в клопотанні речі, а саме металевий предмет схожий на кастет має значення речового доказу, суд приходить до переконання, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню і на вказане майно необхідно накласти арешт шляхом обмеження права користуватись та розпоряджатись даним майном, заборони його відчужувати. Виходячи із обставин справи, завдань кримінального провадження про забезпечення кримінального провадження суд вважає, що потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на вказане майно. Слідчий суддя вважає, що обмеження прав власності є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження. Такого висновку слідчий суддя дійшов з тих підстав, що накладення арешту на вищевказане майно є тимчасовим і необхідним обмеженням у праві власника на мирне володіння в розумінні ч.1 ст.1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки воно, ґрунтується на чітких та передбачуваних нормах кримінального процесуального закону з визначеними ефективними національним способами повернення цього майна і не пов`язується із повним безповоротнім та безоплатним вилученням державою цих речей, без покладення «надмірного тягара» для його власника.

Європейський Суд з прав людини в своїх Постановах від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З врахуванням відповідності майна, на яке накладається арешт, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власників майна і те, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є свавільним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Конотопського РВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000287 від 16 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України задовольнити.

Накласти арешт на металевий предмет, зовні схожий на кастет, який на праві власності належить ОСОБА_4 , який зберігається в камері схову речових доказів Конотопського РВП ГУНП в Сумській області.

Заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні по суті.

Роз`яснити, що особи визначені в ч. 1 ст. 174 КПК України мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області на протязі п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1