Справа № 740/2044/20
Провадження № 1-в/740/118/21
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Ніжинського міськрайонного відділу філії

Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, одруженого, офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, засудженого вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 27.01.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням відповідних обов`язків, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного судом покарання.

В обгрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 27.01.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; працевлаштуватися. Однак, попри надання йому направлення до Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості для реєстрації як безробітного, роз"яснення йому обов"язку працевлаштуватися, він не зареєструвався як безробітний в органах служби зайнятості і самостійно не працевлаштувався, зазначаючи, що працює неофіційно.

В судовому засіданні представник Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області клопотання підтримав із викладених у ньому підстав.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави для задоволення клопотання наявні.

Засуджений в судовому засіданні в задоволенні клопотання просив відмовити. Пояснив, що йому відомо, що вищевказаним вироком суду на нього покладено обов"язок працевлаштуватися. Йому органом пробації двічі видавалися направлення до служби зайнятості для того, щоб він став на облік як безробітний і працевлаштувався. Першого разу він за направленням звернувся до Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості. Там йому запропонували вакансію водія сміттєзбиральної машини і ще кілька вакансій. Однак, заробітна плата на вказних посадах набагато меньша порівняно з тими доходами, які він має від надання послуг хімчистки салонів автомобілів. Тому він не став на облік як безробітній і не захотів офіційно працевлаштуватися. Коли йому вдруге органом пробації було надано направлення до служби зайнятості він за ним не звертався до органів служби зайнятості з тих же міркувань. Повідомив, що він займається наданням послуг із хімчистки салонів автомобілів у м. Ніжині в гаражі, який винаймає знайома йому особа. Має дохід близько 17 тис. грн у місяць. Здійснює цю діяльність один самостійно. Орендну плату за користуванням приміщенням гаражу нікому не сплачує. Оплачує послуги електропостачання та спожиту електроенергію. Міркував над тим, щоб зареєструвати свою діяльність як фізична особа-підприємець. Поцікавившись скільки це коштує, дізнався що за послуги з реєстрації його підприєцем необхідно сплатити близько 1700 грн. Він збирав гроші на автомобіль, а тому до цього часу не зареєстрував свою підприємницьку діяльність. Крім того, у разі реєстрації його підприємцем доведеться платити податки, що також стримує його в намірах реєструватися як фізична-особа підприємець. Офіційно працевлаштовуватися на посади, за якими відкриті вакансії у службі зайнятості не бажає, адже там дохід значно менший ніж, той що він отримує неофіційно від свої праці. Зазначає, що обов"язок працевлаштуватися не був передбачений угодю про визнання винуватості, яку затверджено вироком суду.

Заслухавши представника Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області, прокурора, засудженого, дослідивши клопотання та особову справу засудженого, суд встановив такі обставини і дійшов наступного висновку.

ОСОБА_5 засуджений вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 27.01.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; працевлаштуватися.

19.03.2021 даний вирок надійшов на виконання до Ніжинської міськрайонного відділу ФДУ "Центр пробації" в Чернігівській області.

24.03.2021 засуджений був ознайомлений із порядком та умовами відбування іспитового строку. Йому було роз"яснено покладені на нього судом обов"язки, у тому числі працевлаштуватися.

Постановою Ніжинського міськрайонного відділу філії ДУ "Центру пробації" в Чернігівській області від 24.03.2021 щодо ОСОБА_5 призначено день явки на реєстрацію: четвертий понеділок кожного місяця.

У той же день, 24.03.2021, він отримав направлення до центру зайнятості населення для працевлаштування.

Звернувшись за направленням до Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості йому повідомили, що є робота водія сміттєзбиральної машини. Від вказаної роботи ОСОБА_5 відмовився, з посиланянм не те, що він неофіційно працює на СТО і має кращі заробітки, ніж пропонують в центрі зайнятості.

26.04.2021 ОСОБА_5 було винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання та видано повторне направлення до центру зайнятості населення для працевлаштування.

27.04.2021 до Ніжинського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області надійшла інформація з Ніжинської міськрайонної філії Чернігівського обласного центру зайнятості про те, що ОСОБА_5 до них не звертався.

24.05.2021 ОСОБА_5 з`явився на реєстрацію і повідомив, що до центру зайнятості не звертався, самостійно офіційно не працевлаштувався. В письмовому поясненні він повідомив, що працює на СТО, офіційно працевлаштуватися на роботу, яка б його влаштовувала, з таким же заробітком в м. Ніжині він не може, так як її немає, а йти на офіційну роботу з меншим заробітком він не хоче, бо це погіршить матеріальне становище його сім`ї. На підставі цього йому було винесено друге письмове попередження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного вироком суду покарання, якщо він не виконує покладені на нього при звільненні від відбування покарання з випробуванням обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Статтею 166 КВК України врегульовані питання відповідальності осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, зокрема ч. 1 і 2 передбачено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 3 - 5 вказаної статті у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені. У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

Згідно із п. 6 глави 1 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №272/5 від 29.01.20219 (далі - Порядок), звільненому від відбування покарання з випробуванням, на якого покладено обов`язок працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду, уповноважений орган з питань пробації у день ознайомлення з порядком здійснення нагляду видає направлення до центру зайнятості державної служби зайнятості, якщо до цього часу засуджений самостійно не працевлаштувався (що підтверджено довідкою з місця роботи). Засудженому надається 10 днів для звернення за направленням уповноваженого органу з питань пробації до центру зайнятості для реєстрації як безробітного. Якщо звільнений від відбування покарання з випробуванням у встановлений строк без поважної причини не з`явився до центру зайнятості та самостійно не працевлаштувався, уповноважений орган з питань пробації відбирає у засудженого письмове пояснення про причини ухилення від виконання обов`язку, застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та надає ще 10 днів для звернення до центру зайнятості. Протягом перебування звільненого від відбування покарання з випробуванням на обліку центру зайнятості уповноважений орган з питань пробації запитує інформацію про запропоновані посади та причини відмови від неї засудженої особи. У разі відмови засудженого від запропонованої підходящої роботи без поважних причин уповноважений орган з питань пробації відбирає у нього письмове пояснення та застосовує письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Після працевлаштування звільнений від покарання з випробуванням повинен надати до уповноваженого органу з питань пробації довідку з місця роботи.

Таким чином, саме засуджений повинен довести, що він працевлаштувався.

У кожному конкретному випадку суд повинен з`ясувати причини невиконання покладених судом на засудженого обов"язків.

ОСОБА_5 вказує, що є самозайнятою особою, хоча і не зареєстрований як підприємець, що само по собі є порушенням податкового законодавства. Але в аспекті оцінки його дій з точки зору ставлення до праці і покладених на нього судом обов"язків працевлаштуватися, з урахуванням змісту права на працю, що відповідно до ст. 43 Конституції України включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, зазначене, у разі доведення того, що він здійснює діяльність із надання послуг з чистки автомобілів, не вказує на його небажання стати на шлях виправлення, і не може свідчити про наявність підстав для скасування звільнення від відбуваня покарання.

Проте, будь-яких доказів здійснення ОСОБА_5 такої діяльності суду не надано. На основі лише тверджень самого ОСОБА_5 , без підтвердження таких обставин іншими відомостями, суд не може грунтувати свої висновки, оскільки з аналізу вищевикладених положень ст. 166 КВК України, п. 6 глави 1 розділу ІХ Порядку, саме засуджений має надати докази працевлаштування і виконання покладеного на нього судом обов"язку. Доказами працевлаштування можуть бути довідка з місця роботи, документи про реєстрацію підприємцем, чи інші дані, з яких би можливо було встановити виконання засудженим обов"язку працевлаштування.

Даних про відсутність у ОСОБА_5 реальної можливості виконати покладений на нього судом обов`язок в ході судового розгляду не надано.

З`ясувавши та оцінивши обставини справи, за наданими матеріалами суд вважає встановленим та доведеним, що засуджений ОСОБА_5 , будучи достовірно обізнаним про покладені на нього судом в порядку застосування ст.75,76 КК України обов`язки, про наслідки невиконання таких обов`язків, свідомо не виконує обов"язок працевлаштуватися.

Оскільки ОСОБА_5 не виконує обов"язок працевлаштуватися, покладений на нього судом при ухваленні вироку і призначенні покарання із звільненням від його відбування з випробуванням, на підставі ч. 2 ст. 78 КК України він підлягає направленню для відбування призначеного покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.75,78 КК України, ст.166 КВК України, ст.537,539 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2021 року покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного затримання в порядку виконання цієї ухвали.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1