Справа № 522/5769/21
Провадження по справі № 1-кс/522/3182/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 26.03.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна,розташованого за адресою:АДРЕСА_1 .

Відповідно до клопотань слідчого, 25.03.2021 року до чергової частини відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення на лінію "102" про те, що в квартирі АДРЕСА_2 за місцем свого мешкання помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При первинному поверхневому огляді зовнішніх ознак насильницької смерті не виявлено. Труп направлено на розтин для встановлення причини смерті до КУ "ООБ СМЕ". (ЖЄО 5132 від 25.03.2021)

26.03.2021 СВ відділення поліції №1 Одеського управління поліції №1 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування допитано як свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що її товаришем є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вона знає на протязі довгого часу з яким вона довгий час не спілкувалася та пояснила, що про наявність родичів ОСОБА_4 їй не відомо та вона їх ніколи не бачила.

Крім того, допитано як свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка являється сусідкою ОСОБА_4 . ОСОБА_6 пояснила, що знає ОСОБА_4 з 2017 року та що родичів у останнього не має. Квартира, в які мешкав останній, належить його покійній матері та ОСОБА_4 не оформив на себе.

Надалі, наявним на місці події слідчим, з метою фіксації ознак кримінального правопорушення, недопущення знищення слідів кримінального правопорушення, проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході огляду вказаної квартири, в кімнаті АДРЕСА_3 на ліжку було виявлено труп чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без явних ознак насильницької смерті якого попередньо було виявлено сусідкою ОСОБА_6 .

Крім цього, було встановлено, що у померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні родичі.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 31.03.2021, квартира АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_7 .

Приймаючи до уваги, що вказана квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , може бути предметом кримінального правопорушення, з метою уникнення в подальшому будь яких незаконних дії відчуження вказаного майна, та те, що незастосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження даного майна та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим вбачається необхідність накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також з метою належного зберігання речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно.

Позиція учасників судового розгляду.
Слідчий в судове засідання не з`явилась, згідно наданої заяви, підтримала клопотання в повному обсязі, просила провести розгляд клопотання за її відсутності.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно.

З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке зазначене в клопотанні слідчого.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні відділення поліції №1 Одеського управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження за № 0000170 від 26.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається, що було проведено огляд місця події, а саме квартири АДРЕСА_2 , в ході огляду вказаної квартири, в кімнаті АДРЕСА_3 на ліжку було виявлено труп чоловіка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без явних ознак насильницької смерті якого попередньо було виявлено сусідкою ОСОБА_6

Квартира АДРЕСА_2 , згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, належить ОСОБА_7 .

В рамках вказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру, відсутній цивільний позов, на даний час немає підстав накладати арешт на вилучені предмети, речі, та документи.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 , який є власником квартири в рамках вказаного кримінального провадження не має статусу ні потерпілого, ні підозрюваного, а є третьою особою.
Слідчим в клопотанні не вказано, яке доказове значення має вказана нерухомість, оскільки усі необхідні слідчі дії вже були проведені на місці події.,

Окрім цього, з клопотанням про арешт майна третьої особи мав право звернутись тільки прокурор, оскільки згідно з ч.ч. 1-3 ст.64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.
Водночас, слідчим суддею встановлено, що у вказаному провадженні з клопотанням про арешт майна до суду звернувся старший слідчий СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , а не прокурор, як того вимагає ст. 64-2 КПК України, тобто особа, яка не наділена повноваженням щодо таких процесуальних дій.
Відомості до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,органом досудового слідства не внесено.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Аналіз вище зазначених норм закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
За таких обставин, вимоги клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно, слід визнати необґрунтованими, клопотання визнати таким, котре подане з порушенням процедури, передбаченої ч.5 ст. 171 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою:АДРЕСА_1 , оскільки слідчий в своєму клопотанні недостатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою:АДРЕСА_1 - залишити без задоволення з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1