Провадження № 1-кс/761/6928/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого,

у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві у кримінальному провадженні № 120 131 101 000 098 10 від 11.06.2013 за ч. 1 ст. 364 КК України.

На обґрунтування скарги заявник зазначив, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у вказаному вище провадженні. Однак, на думку заявника, зазначений орган досудового розслідування не уповноважений на здійснення розслідування, оскільки таке підслідне Державному бюро розслідувань (далі - ДБР).

Водночас, численні клопотання заявника про передачу кримінального провадження № 120 131 101 000 098 10 до ДБР для здійснення досудового розслідування слідчим проігноровані, провадження на теперішній час перебуває у Шевченківському УП ГУНП у м. Києві, що свідчить про бездіяльність слідчого.

У зв`язку з цим заявник просив зобов`язати слідчого передати матеріали кримінального провадження № 120 131 101 000 098 10 до ДБР для здійснення подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 303 КПК, на яку посилається заявник, обґрунтовуючи свої вимоги, визначені рішення, дії та бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до положень вказаної статті бездіяльність слідчого, яка може бути оскаржена під час досудового розслідування, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, неповерненні тимчасово вилученого майна, нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Вказаний у ст. 303 КПК перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Однак, з наведеного у скарзі витікає, що заявник оскаржує бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у не направленні матеріалів кримінального провадження № 120 131 101 000 098 10 до ДБР для здійснення досудового розслідування.

Водночас, приймаючи до уваги положення вищенаведеної статті, слідчий суддя дійшов висновку, що вказана заявником бездіяльність не підлягає оскарженню, оскільки не наведена у переліку, визначеному ст. 303 КПК.

У силу ч.1 ст.7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесені змагальність сторін та диспозитивність.

Враховуючи, що змагальність у кримінальному провадженні передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій (ч.1 ст.22 КПК), приймаючи до уваги положення про те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав (ч.1 ст.26 КПК), слідчий суддя діє лише у межа, визначених КПК повноважень, та не має права на свій розсуд визначати предмет оскарження або ж самостійно формулювати вимоги скарги. Відповідно до ст. 22, 26 КПК зазначене віднесене виключно до прав особи, яка звернулася з відповідною скаргою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя у силу ч. 4 ст.304 КПК має відмовити у відкритті провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 7, 22, 26, 135, 303, 304, слідчий суддя

у х в а л и в :
У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києва у кримінальному провадженні № 120 131 101 000 098 10 від 11.06.2013 за ч. 1 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1