Справа № 404/2066/21
Номер провадження 1-кс/404/647/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 при вирішенні питання про прийняття до розгляду скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження №01000247, -

ВСТАНОВИВ:

22.03.2021 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з вище вказаною скаргою, відповідно до якої просила:

- визнати неправочинною бездіяльність слідчого ОСОБА_3 щодо кримінального провадження №01000247.

- зобов`язати слідчого ОСОБА_3 вчинити наступні слідчі дії по кримінальному провадженню №01000247: визнати ОСОБА_2 та її дочку ОСОБА_4 потерпілими від злочину та цивільними позивачами; провести обшук та виїмку викраденого у осіб, які вчинили цей злочин, а саме у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; допитати підозрюваних у вчиненні злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; повернути ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_4 викрадене майно; обрати міру запобіжного заходу особам, які чинили вказані злочинні дії.

Ознайомившись зі змістом скарги та доданими документами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Стаття 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст.6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» від 12 липня 2001 року).

Також слідчий суддя наголошує на тому, що згідно до п. 4 ст. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

Відповідно до ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Згідно до Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчими суддями скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування: бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо дій, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

З вказаної скарги вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді зі скаргою в якій просила: визнати неправочинною бездіяльність слідчого ОСОБА_3 щодо кримінального провадження № 01000247; зобов`язати слідчого ОСОБА_3 вчинити наступні слідчі дії по кримінальному провадженню № 01000247 : визнати ОСОБА_2 та її дочку ОСОБА_4 потерпілими від злочину та цивільними позивачами; провести обшук та виїмку викраденого у осіб, які вчинили цей злочин, а саме у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; допитати підозрюваних у вчиненні злочину ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ; повернути ОСОБА_2 та її дочці ОСОБА_4 викрадене майно; обрати міру запобіжного заходу особам, які чинили вказані злочинні дії.

За наведеного, скаржниця мала б звернутись до слідчого з подібним клопотанням та оскаржити наслідки такого розгляду, у разі незгоди або пов`язану із цим бездіяльність.

Оскільки ч.1 ст. 303 КПК України передбачає вичерпний перелік рішень, слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, оскарження бездіяльності слідчого, описаної у скарзі ОСОБА_2 , не входить до передбаченого переліку, то за таких підстав слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження по скарзі, на підставі ч.4 ст. 304 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки заявником заявлені вимоги, що не входять до переліку, визначеного ст. 303 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за даною скаргою.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 36,40, 303, 304 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області в рамках кримінального провадження №01000247 - відмовити.

Повернути ОСОБА_2 , вказану скаргу разом з доданими до неї додатками.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1