Справа № 615/920/20
Провадження № 1-кп/615/17/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ударне Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, не одруженого, що не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий:

- 26.02.2004 року Люботинським міським судом Харківської області за ч.1 ст.115 КК України на 7 років позбавлення волі, звільнений 18.12.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 12 днів;

- 07.09.2010 року Харківський районним судом Харківської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.187 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 06.11.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 6 місяців 6 днів;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

10.03.2021 року прокурор надав угоду про визнання винуватості, укладену цього ж дня між прокурором та обвинуваченим відповідно до вимог ст.472 КПК України.
Враховуючи, що угоду досягнуто під час судового провадження, у відповідності до положень ст.474 КПК України судом невідкладно зупинено проведення процесуальних дій та розглянуто угоду.
Згідно угоди про визнання винуватості встановлено, що 28.09.2017 року ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , перебуваючи у м. Люботин Харківської області зустріли неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з якими із залізничного вокзалу «Люботин» на електропотязі попрямували до станції «Привокзальне» Валківського району Харківської області. Знаходячись у потязі, ОСОБА_3 познайомився з ОСОБА_9 , які у ході розмови домовились спільно вжити алкогольні напої, для чого ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 50 гривень. Після прибуття на залізничну станцію «Привокзальне» вказані вище особи попрямували до с. Привокзальне Валківського району Харківської області та за гроші ОСОБА_9 придбали 1 літр горілки. В подальшому, з метою вживання придбаного спиртного, ОСОБА_3 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 попрямували до автобусної зупинки, яка розташована на вул. Квітковій с. Привокзальне Валківського району Харківської області.
28.09.2017 року приблизно о 22:50 год. ОСОБА_9 , ідучи позаду та побоюючись, що ОСОБА_3 шляхом обману заволодів його коштами в сумі 50 грн., а горілку купив для самостійного вживання, почав ображати ОСОБА_3 нецензурною лайкою, під час виниклого словесного конфлікту, підбіг до останнього, обома руками штовхнув ОСОБА_3 в область грудної клітини. Після цього між потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_3 продовжилась сварка, вони відійшли від автобусної зупинки до колодязя. В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, стоячи обличчям до обличчя ОСОБА_9 наніс один прямий удар правою ногою в область нижньої частини живота потерпілого, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_9 впав на землю. В результаті протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження: закриту тупу травму живота, розрив тонкої кишки, ускладненням якого став фібринозно-гнійний перитоніт, що за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Крім того, на початку серпня 2017 року, встановити більш точну дату не виявилось можливим, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому мешкає потерпілий ОСОБА_10 , де переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, проник через незаперту хвіртку на територію подвір`я, де з ганку домоволодіння таємно викрав велосипед ТМ «Україна» вітчизняного виробництва, вартістю 600 грн. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим велосипедом зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину. Вказав, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення за викладених вище обставин, які ніким не оспорюються. Уклав угоду про визнання винуватості з прокурором добровільно, наслідки укладення зрозумілі.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, - умисне тяжке тілесне ушкодження тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя потерпілого ОСОБА_9 в момент заподіяння.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна, належного потерпілому ОСОБА_10 , поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно, його дії в цій частині слід кваліфікувати, як кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.
Згідно угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого, істотних для даного кримінального провадження обставин та визначили покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст.70,75 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Враховуючи, що прокурор та обвинувачений досягли угоди про визнання винуватості, підписали її в присутності захисника, при чому ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених вище обставин, між ним і прокурором зі згоди потерпілих досягнута домовленість про призначення йому покарання, суд розглянув справу відповідно до положень ст.473, ч.4 ст.474 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, яка відповідно до положень ст.469 КПК України може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.185 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Заслухавши думку прокурора та захисника, суд з урахуванням викладеного дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором і обвинуваченим та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Обов`язок по відшкодуванню судових витрат в кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №17241 від 22.09.2017 року в сумі 198 грн., суд, виходячи з положень ст.124 КПК України, вважає необхідним покласти на обвинуваченого.

Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого та його процесуальну поведінку під час розгляду кримінального провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити покарання:
- за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік.
В силу ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року) обвинуваченому ОСОБА_3 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 01.10.2017 року до 21.06.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Речові докази: мобільні телефони залишити в розпорядженні власників, розрахунковий чек, коробку із сірників, пачку з під цигарок «Stronc», металеву монету номіналом 1 грн., недопалок цигарки «Stronc» - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати в сумі 198 грн. на рахунок Державного бюджету України.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1