Справа № 405/3049/21
1-кп/405/111/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене 02.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002287, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Молдова, громадянина України, українця, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.1 ст.185, ч.1 ст.361 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:
Наприкінці листопада 2020 року, точного часу та дати під час судового провадження не встановлено, у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 своєї знайомої ОСОБА_5 .
З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_3 наприкінці листопада 2020 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під вигаданим приводом, а саме: розповідаючи потерпілій про те, що він працює слідчим Державного Бюро розслідувань, начебто для власного користування та перевірки на предмет встановлення сторонніх програм, взяв у ОСОБА_5 її мобільний телефон Xiomi Redmi Note 4 та встановив шкідливе програмне забезпечення - додаток програму видаленого доступу «AirDroid», що дозволяє здійснювати користування та управління телефоном з іншого пристрою, в тому числі управляти мобільними додатками та здійснювати видалений доступ до веб-банкінгу та переказувати грошові кошти з карти на карту.
З метою створення сприятливих умов для реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами, які належать іншим особам, шляхом таємного викрадення чужого майна, із застосуванням незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, ОСОБА_3 отримав доступ до інформації, яка зберігалась на мобільному пристрої Xiomi Redmi Note 4 потерпілої ОСОБА_5 та можливості управління нею.
Згодом, будучи обізнаним та маючи відповідні знання у сфері комп`ютерної техніки модифікував програму видаленого доступу «AirDroid», шляхом встановлення версії AirDroid (mod) та зареєструвався (створив обліковий запис) на відповідному сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 чим отримав повний доступ використання всіх можливостей вказаної програми.
З метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_3 на початку вересня 2020 року, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під вигаданим приводом, попросив у своєї знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у тимчасове користування банківську картку Акціонерного товариства «УніверсалБанк» (Монобанк), оформлену на вказану особу, при цьому, запевнивши ОСОБА_6 у щирості своїх намірів та добросовісності. У свою чергу ОСОБА_6 , не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_7 , влітку 2020 року передала останньому в тимчасове користування оформлену на неї ( ОСОБА_6 ) банківську картку AT «Універсалбанк» № НОМЕР_2 та повідомила код доступу до вказаної картки (пін-код). З метою створення сприятливих умов для реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, а саме - заволодіння грошовими коштами, які належать іншим особам, ОСОБА_3 отримав доступ до банківської таємниці, а саме - інформації по рахунку карти з номером № НОМЕР_2 та можливості проведення банківських операцій по ньому.
01.12.2020, точний час під час досудового розслідування та судом встановити не представилось можливим, реалізуючи вищевказаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, злочинним шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 , знаходячись у автомобілі ВАЗ 2115 д.н. НОМЕР_3 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою програми віддаленого доступу «AirDroid» здійснив вхід до мобільного додатку «Монобанк», який заздалегідь встановив на мобільному телефоні Xiomi Redmi Note 4, що належить потерпілій ОСОБА_5 .
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , маючи необхідні знання в користуванні електронно-обчислювальною технікою, володіючи інформацією про логін та пароль від мобільною додатку «Монобанк» ОСОБА_5 здійснив віддалений доступ зі свого мобільного телефону до банківського рахунку «Монобанк» у НОМЕР_1 потерпілої ОСОБА_5 та заволодів її грошовими коштами за допомогою несанкціонованих операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки перерахував двома транзакціями суму 20 тис. грн. та 18 тис. грн. відповідно на підконтрольну собі та отриману заздалегідь у ОСОБА_6 банківську карту, емітовану в AT «Універсалбанк» № НОМЕР_2 , яка перебувала у його використанні з подальшим зняттям готівки в банкоматах м. Кропивницького на загальну суму 38 тис. грн.
Крім того, під час вчинення ОСОБА_3 вищевказаних протиправних дій по відношенню до ОСОБА_5 виник умисел на несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж та мереж електрозв`язку, що призвело до блокування та витоку інформації.
Реалізуючи даний умисел, 01.12.2020 ОСОБА_3 , використовуючи заздалегідь встановлене шкідливе програмне забезпечення - додаток програму видаленого доступу «AirDroid» на мобільний пристрій ОСОБА_8 . Xiomi Redmi Note 4, що дозволяє здійснювати користування та управління телефоном з іншого пристрою, в тому числі управляти мобільними додатками та здійснювати видалений доступ, вторгся в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж AT «Універсал Банк» без згоди та відома власника карти ОСОБА_5 , а саме - до банківської картки № НОМЕР_1 , що призвело до витоку інформації, володільцем якої є AT «Універсал Банк».
Продовжуючи свій злочинний умисел, здійснив вхід веб-банкінгу додатку «Монобанк» та заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_5 з банківської карти № НОМЕР_1 шляхом несанкціонованого переказу з використанням електронно - обчислювальної техніки перерахував двома транзакціями суму 20 тис. грн. та 18 тис грн. відповідно на підконтрольну собі та отриману заздалегідь у ОСОБА_6 банківську карту, емітовану в AT «Універсалбанк» № НОМЕР_2 , з подальшим зняттям готівки в банкоматах м.Кропивницького на загальну суму 38 тис. грн.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як таємне викрадення майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, та вчинення несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин, автоматизованих систем, комп`ютерних мереж та мереж електрозв`язку, що призвело до блокування та витоку інформації, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України.

15 квітня 2021 року потерпілою ОСОБА_5 з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 з іншого боку на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України під час підготовчого судового засідання повідомлено про укладення угоди про примирення на стадії досудового розслідування.
Погоджена сторонами угода містить наступні положення:
- підозрюваний ОСОБА_3 в ході досудового розслідування відшкодував збитки, заподіянні своїми злочинними діяннями потерпілій ОСОБА_5 в повному обсязі;
- потерпіла у кримінальному провадженню ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має;
- сторони дійшли згоди у призначенні ОСОБА_3 покарання за вчинені кримінальні правопорушення: за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 361 КК України у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, згідно ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, зокрема для обвинуваченого обмеження права оскарження вироку згідно з положенням ст.ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених ч. 5 ст. 474 КПК України; для потерпілого обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинуваченому також роз`яснено, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 стверджував, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений зазначив, що цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, вище вказана угода про примирення, укладена ним з потерпілим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Потерпіла у судовому засіданні зазначила, що цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, які їй роз`яснені судом. Вищевказана угода про примирення, укладена нею з обвинуваченим добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Суд, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується позитивно, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень та добровільно відшкодував завдану шкоду, що визнається обставинами, які пом`якшують покарання (ст.66 КК України).
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, відсутні.
В угоді потерпіла та підозрюваний дійшли згоди, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкцій ч.1 ст.185 та ч.1 ст.361 КК України без застосування додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Відповідно до вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , та в яких останній визнав себе винним, відповідно до статті 12 КК України віднесені за ч.1 ст.185 КК України до категорії проступків, за ч.1 ст.361 КК України до категорії нетяжких злочинів, а отже, угода про примирення укладена відповідно до вимог закону.
За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції потерпілого, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення від 15.04.2021, яка укладена між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку.
Суд, перевіривши угоду, встановив, що вона складена відповідно до вимог ст. 471 КПК України; її умови не суперечать нормам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтею 65 КК України.
При проведенні судової експертизи №СЕ-19/112-21/3169-КТ від 16.04.2021 експертом були витрачені кошти, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, а саме - при проведенні судової комп`ютерно-технічної експертизи 1634 грн. 50 коп., які суд відносить у відповідності зі ст.122 КПК України до процесуальних витрат.
Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.
Вирішити питання щодо речових доказів необхідно відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 475 КПК України, суд -
ухвалив:
затвердити угоду про примирення від 15.04.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002287, яка укладена між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст.361 КК України, та призначити йому узгоджене покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за ч. 1 ст. 361 КК України у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень
Встановити строк сплати штрафу - 1 (один) місяць з дня набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи №СЕ-19/112-21/3169-КТ від 16.04.2021 у розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.
Речові докази:
- два диски формату «Verbatin», два диски формату «Alerus» - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0002287 від 02.12.2000, що перебувають в Кропивницькій окружній прокуратурі;
- мобільний телефон Xiomi Redmi Note 4 IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 відповідно до розписки від 27.04.2021, після набрання вироком законної сили залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 3 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_9