Єдиний унікальний номер 205/4420/21
Провадження номер 1-кс/205/862/21
УХВАЛА
іменем України
04 червня 2021 року
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 25.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
28 травня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441 від 25.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
У своєму клопотанні слідчий посилається на те, що в провадженні СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 25.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000441, з попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
25.05.2021 року до ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , в якій просить прийняти міри до невстановлених осіб, які близько 17:30, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , здійснили замах на таємне викрадення майна заявника.
Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що особи, які намагались викрасти в нього грошові кошти пересувались на автомобілі «Фольксваген Тигуан» чорного кольору, ДНЗ НОМЕР_1 .
Під час проведення оперативно розшукових заходів, було встановлено, що автомобіль, на який вказав потерпілий, було виявлено поблизу с. Єлизаветовка, Петриковського району, Дніпропетровської області та 25.05.2021 о 20.00 год. за вчинення вказаного кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 було затримано громадянина Російської Федарації ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянина Російської Федарації ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких потерпілий ОСОБА_5 , впізнав, як осіб, котрі намагались викрасти в нього грошові кошти.

Так, старшим слідчим СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , 26 травня 2021 року в період часу з 00.07 год. до 00.16 год. було проведено обшук автомобіля марки «Jeep» Cherokee сірого кольору ДНЗ НОМЕР_2 , який проводився на території домоволодіння АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «Jeep» Cherokee сірого кольору ДНЗ НОМЕР_2 код НОМЕР_3 ;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 від 27.04.2021 на автомобіль марки «Jeep» Cherokee ДНЗ НОМЕР_2 сірого кольору код НОМЕР_3 , відповідно до якого власником є ОСОБА_9 .

Вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ автомобіль марки «Jeep» Cherokee сірого кольору ДНЗ НОМЕР_2 , власником є ОСОБА_9 .

У зв`язку із вищевикладеним, слідчий у своєму клопотанні, погодженому із прокурором, просить з метою збереження речових доказів накласти арешт на вищезазначене майно, вилучене 26.05.2021 року під час обшуку на території та у домоволодіння АДРЕСА_3 .
Від слідчого ОСОБА_10 надійшла заява, в якій просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.
Від представника ОСОБА_11 , яка відповідно до агентського договору № КА7944СЕ від 29 квітня 2021 року є агентом з укладення договорів оренди/прокату легкового автомобіля щодо якого розглядається клопотання про арешт, та який належить ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 надійшла заява. У заяві адвокат просить розгляд клопотання проводити без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, доходить висновку, що клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження за № 0000441 від 25.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ч. 2 вказаної статті тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.
Згідно з вимогами ст. ст. 7, 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Однак, в матеріалах клопотання про арешт майна, слідчим не обґрунтовано відповідність майна, на яке він просить накласти арешт, критеріям статті 98 КПК України, а саме не конкретизовано належність майна до провадження, тобто, чи воно було знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі сліди злочину або було об`єктом злочинних дій, набуте злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або може бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності).
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчим всупереч вимогам ч. ч. 1-4 ст. 170, ч. 3 ст. 171 КПК України не вказано підстави такого арешту, та відповідне обґрунтування необхідності саме такого арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
До того ж, майно, на яке слідчий просить у клопотанні накласти арешт було вилучено під час проведення обшуку, в наданні дозволу на який ухвалою слідчого судді від 01 червня 2021 року було відмовлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
Згідно з ч. 3 ст. 233 КПК України, якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 25.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000441, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1