Справа № 134/1084/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 року Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль кримінальне провадження за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 302 КК України внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000056 від 05.03.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Крижопіль, Крижопільського району, Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
- 07.06.1991 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК УРСР до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 19.01.1994 року Воєнним судом Вінницького гарнізону за ст. 240 п. «В» КК УРСР до 3 років позбавлення волі;
- 25.02.1998 Бабушкінським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 141 КК УРСР до 2 років позбавлення волі;
- 20.07.2001 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140 КК УРСР до 4 років позбавлення волі;
- 20.09.2001 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, 75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 23.08.2007 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 25.02.2010 року Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
- 01.08.2016 Крижопільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 302 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04 березня 2021 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_4 знаходячись по АДРЕСА_1 , умисно, без дозволу власника, розуміючи, що він порушує недоторканість володіння особи, скориставшись відсутністю нагляду з боку власника, самовільно, через вхідну хвіртку пройшов до домогосподарства по АДРЕСА_1 , власницею якого являється ОСОБА_6 . Перебуваючи на подвір`ї вказаного домогосподарства ОСОБА_4 через вхідні двері незаконно проник до літньої кухні з метою споживання алкогольних напоїв. Перебуваючи у вказаному будинку ОСОБА_4 не знайшов алкогольних напоїв та покинув приміщення будинку, та під час того, як покидав межі домогосподарства був помічений власницею домогосподарства.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи не інакше як за вмотивованим рішенням суду, порушив право потерпілої ОСОБА_6 на недоторканість її житла.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи.
Крім того, 16 квітня 2021 року близько 12 години ОСОБА_4 перебував у домогосподарстві за адресою АДРЕСА_2 , де розпивав алкогольні напої з користувачем домогосподарства ОСОБА_7 та разом із свою знайомою ОСОБА_8 . Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_4 із проханням знайти йому особу жіночої статті для надання інтимних послуг.
В подальшому, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, нехтуючи загальноприйнятними правилами поведінки та моральними засадами суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності, діючи умисно, виконуючи посередницькі функції для розпусти, звернувся до ОСОБА_8 із пропозицією вступити в статевий зв`язок із його знайомим ОСОБА_7 , пообіцявши, що їй за це заплатять, на що вона погодилась.
Після цього у кімнаті будинку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 надала послуги сексуального характеру ОСОБА_7 , за що останній заплатив їй грошові кошти в сумі 200 гривень.
У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_4 , сприяючи поширенню розпусти та аморальності в інтимних стосунках людей, вчинив звідництво для розпусти, яке виразилось в організації зустрічі раніше незнайомих між собою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з метою сприяння добровільним сексуальним стосункам останніх.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.
23 червня 2021 року між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , з урахуванням письмової згоди потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої останні дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 302 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді 1 (одного) року 6 (шести ) місяців обмеження волі та за ч. 1 ст. 302 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчинених ним кримінальних проступків, передбачених ч. 1ст. 162, ч. 1 ст. 302 КК України та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки затвердження даної угоди, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.
Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 302 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи та ч. 1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода про визнання винуватості, відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 і відповідає вимогам загальним засадам призначення покарання.
На підставі викладеного та ст. ст. 371, 374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 , з урахуванням письмової згоди потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_6 від 23 червня 2021 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і за його вчинення призначити йому узгоджену між сторонами міру покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України і за його вчинення призначити йому узгоджену між сторонами міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Згідно вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.
Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя