ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/4960/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1015/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів провадження, 3 грудня 2020 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 вересня 2019 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

Суд першої інстанції вказане клопотання задовольнив та перекваліфікував дії засудженого ОСОБА_7 за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 вересня 2019 року з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, та призначив покарання у вигляді 4 років обмеження волі.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить у зв`язку з перекваліфікацією його дій на ч. 1 ст. 309 КК України, застосувати до нього ч. 4 ст. 309 КК України.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

З матеріалів провадження вбачається, що вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 вересня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, за незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України (а.с. 8-9).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, який набрав законної сили 1 липня 2020 року, внесено зміни до диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України та виключено з неї такі кваліфікуючі ознаки як «повторність» та «вчинення дій особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. ст. 307, 308, 310, 317 КК України».
Разом з тим, вказаним Законом встановлено нову кваліфікуючу ознаку за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме «вчинення діяння протягом року після засудження за цією статтею».
Відповідно до частин 1, 3 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до частин 2, 3 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність перекваліфікації дій засудженого ОСОБА_7 за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 вересня 2019 року з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 1 ст. 309 КК України, з призначення покарання у вигляді 4 років обмеження волі.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 про застосування ч. 4 ст. 309 КК України, то на переконання колегії суддів вони є необґрунтованими, оскільки вирішення питання про звільнення особи, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України, не відноситься до тих питань, які з огляду на ст. 537 КПК України можуть вирішуватись судом під час виконання вироків.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2021 року, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 5 вересня 2019 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 314/4960/20