У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1762/21

№ 1-кс/183/337/21

22 березня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського районний відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000074 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та з участю слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в тому, що 21 березня 2021 року, приблизно о 08 годині 49 хвилин, ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння на АДРЕСА_2 разом із малознайомим ОСОБА_7 , з яким у нього виник словесний конфлікт. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізуючи свій прямий умисел, 21 березня 2021 року, приблизно о 08 годині 40 хвилині ОСОБА_4 знаходячись на АДРЕСА_2 обома руками взявшись за голову ОСОБА_7 штовхнув його вбік, внаслідок чого ОСОБА_7 впав на землю. Після чого ОСОБА_7 піднявся на ноги та замахнувся лівою рукою в бік голови ОСОБА_4 , однак не втримався на ногах та впав на тротуарну плитку, а ОСОБА_4 діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, наніс один удар лівою ногою по голові ОСОБА_7 .. Через декілька хвилин ОСОБА_7 встав із землі, а ОСОБА_4 штовхнув його руками в тулуб та від вказаного поштовху ОСОБА_7 не втримався на ногах та впав в бік дерева, вдарившись головою об стовбур дерева.
Внаслідок умисних противоправних дій, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, субдуральної гематоми.
Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявним ризик, передбачений п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів. Потерпілий знаходиться в комі, а тому не допитаний.
Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявний ризик передбачений п.1, ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, є ризик, що ОСОБА_4 може переховуватися, також необхідно врахувати тяжкість злочину.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, висказався проти застосування йому запобіжного заходу тримання під вартою, просить застосувати домашній арешт, затримали 21.03.2021 р.

Захисник ОСОБА_6 заперечує у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, вказавши, що ОСОБА_4 проживає з батьками, має міцні соціальні зв`язки, докази про намір переховуватися відсутні.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик є доведеним, який і дає підстави для задоволення клопотання.
22 березня 2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, враховуючи вищевикладене, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 , матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Наявність ризику щодо запобігання спробам ОСОБА_4 щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, який доведений слідчим, дає слідчому судді беззаперечні підстави для застосування самого суворого запобіжного заходу : тримання під вартою.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя встановив, що слідчий довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Також суд враховує можливі соціальні наслідки, у разі відмови у застосуванні такого запобіжного заходу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії тяжких злочинів, в наслідок дій якого потерпілому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 22 березня 2021 р., він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розміру застави в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 18 травня 2021 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1