Справа № 544/227/21
Номер рядка звіту 11
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року м.Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілої особи ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000296 від 22.10.2020, за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

17.02.2021 до Пирятинського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000296 від 22.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовано наступним. Підставами застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним особливо тяжкого злочину. Метою продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі без застосування запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, який є тяжким, можливий тривалий строк ув`язнення, за вчинення якого передбачене без альтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, зможе ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. Приймаючи до уваги те, що він тимчасово проживає в будинку, який належав потерпілій, власного житла не має, міцних соціальних зав`язків не має, у зв`язку з чим може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні. Без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 зможе впливати на свідків так як останні проживають на вулиці, де обвинувачений проживав разом з ОСОБА_8 , шляхом умовлянь, погроз, що в свою чергу може призвести до зміни ним своїх показань або до відмови від дачі показань. Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 з наступних причин. Особисте зобов`язання неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою обвинуваченого, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою. Особиста порука - на адресу правоохоронних органів та суду не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 . Застава - слідчому, прокурору чи суду не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у спеціальному порядку, про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави. Окрім цього, застосування застави у даному кримінальному провадження є недоцільним, оскільки обвинуваченим вчинено злочин із застосуванням насильства. Домашній арешт неможливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства. А також беручи до уваги те, що обвинувачений засобів до існування не має, тому застосування домашнього арешту в даному випадку є недоцільним. Крім того, застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе запобігти ризику вплинути на потерпілого та свідків, оскільки обвинувачений і свідки проживають в одному населеному пункті. Враховуючи вказані обставини можливо зробити висновок, що менш суворий запобіжний захід не може забезпечити уникненню ризиків та виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Представник потерпілої особи адвокат ОСОБА_7 просив клопотання прокурора задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували проти продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Установлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, а також достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання, а саме те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, і за яке, згідно санкції ч.1 ст.115 КК України, передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Даний факт дає підстави вважати, що перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може переховуватись від суду; той факт, що обвинувачений знає потерпілого та свідків, їх місця проживання, дає підстави вважати, що він може намагатись незаконно впливати на потерпілого та свідків. Також слід зазначити, що ОСОБА_4 не працює. Характер вищевказаних ризиків свідчить про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам. Крім того прокурором доведена недоцільність застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Також із матеріалів клопотання убачається, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Пирятинськогорайонного суду Полтавської області від 23.10.2020 підозрюваному ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 21.12.2020, в подальшому ухвалами слідчого судді Пирятинськогорайонного суду Полтавської області від 14.12.2020 та від 20.01.2021 підозрюваному ОСОБА_4 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.02.2021.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню з указаних вище підстав. При цьому враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , на підставі ч.4 ст.183 КПК України суд не вбачає підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. 314, 315, 392 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Пирятин Полтавської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 19 квітня 2021 року.
Копію ухвали вручити ОСОБА_4 , його захиснику, прокурору та направити до Полтавської установи виконання покарань (23) після її проголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення, а для обвинуваченого, який перебуває під вартою протягом семи днів з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1