Справа № 461/5068/21
Провадження № 1-кп/461/504/21
УХВАЛА

23.06.2021 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000422 від 23.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України,

встановив:

Прокурор Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000422 від 23.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що відділом дізнання ЛРУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 23.01.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. З дня внесення відомостей до ЄРДР до теперішнього часу встановити особу, причетну до вчинення правопорушення не вдалося, а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, визначені ст.49 КК України за вчинення кримінального проступку, до яких законодавцем віднесено і ч.1 ст.185 КК закінчилися. Тому, прокурор просить суд на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закрити.

Прокурор згідно поданого клопотання просив розгляд справи проводити за її відсутності. Надала суду для огляду матеріали кримінального провадження №0000422.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження №0000422, суд вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення визначені і в ч.4 ст.38 цього Кодексу, згідно якої на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Як встановлено під час судового розгляду клопотання, слідчі дії у кримінальному провадженні №0000422, внесеному до ЄРДР 23.01.2018 року за ознаками ч.1 ст.185 КК України, фактично зведені до прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, та доручення дізнавача у порядку ст.40-1 КПК про проведення слідчих дій.

Так вбачається, що кримінальне провадження розпочато за фактом того, що 23.01.2018 близько 12:45 год. невідома особа, перебуваючи на неподалік кафе «Копальня кави», що на пл. Ринок у м. Львові таємно шляхом вільного доступу викрала із рюкзака ОСОБА_4 гаманець, в якому знаходились банківські картки «Сбербанк» мобільний телефон марки «Айфон 7», чим заподіяла потерпілій шкоду на суму 28000 гривень.

Кримінальне правопорушення вчинено 23.01.2018, відтак згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону N 2617-VIII від 22 листопада 2018 р.) відноситься до кримінальних проступків.

Згідно положень ст. 49 КК, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного кримінального правопорушення становлять три роки.

Однак, даних про те, що за вказаним кримінальним провадженням здійснювались слідчі та процесуальні дії прокурором не подано. В порушення вимог ч.3 ст.41 КПК, оперативними працівниками не вчинено жодних слідчих дій на виконання доручення дізнавача.

Тобто, слідчих дій направлених на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження особами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування вчинено не було.

З огляду на вказане, суд вважає, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні не відповідає вимогам ефективності.

Між тим, відповідно до статей 283,284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури.

Внесення змін до КПК, шляхом доповнення частини першої ст.284 цього Кодексу пунктом 3-1, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Таким чином, порушене прокурором питання закриття кримінального провадження хоча і підпадає під дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства», яким частину першу ст.284 КПК України доповнено пунктом 3-1 щодо можливості закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, проте суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.284, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури міста Львова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000422 від 23.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1