Житомирський апеляційний суд
Справа №295/319/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.170 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
представника власника
майна- адвоката: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2021 року про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и л а:
Інспектор звернувся з клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_1 який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_1 , акт технічного стану транспортного засобу №7542/21/011327, договір комісії №7542/21/011327, договір купівлі-продажу транспортного засобу №7542/21/011327 від 12.01.2021, вилучені в ході проведення огляду місця події від 12.01.2021 року.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що 12.01.2021 близько 13:00 год., за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Довжик, вул. Богунська, 1-А, на території ТСЦ №1841 виявлено автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_3 , який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений з 05.08.2018, та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований на території України 08.06.2018, що свідчить про ознаки підробки вищезазначеного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

13.01.2021 вказана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської місцевої прокуратури.

В період часу з 14 годин 30 хвилин 12.01.2021 року по 15 годину 00 хвилин 12.01.2021, під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_1 який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений з 05.08.2018, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_3 видане 08.06.2018, акт технічного стану транспортного засобу №7542/21/011327, договір комісії №7542/21/011327, договір купівлі- продажу транспортного засобу №7542/21/011327 від 12.01.2021, які відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належать ОСОБА_8 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , номер засобу зв`язку відсутній, та які відповідно до договору купівлі продажу належать ОСОБА_9 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_3 , номер засобу зв`язку: НОМЕР_4 .

13.12.2020 вищезазначене майно визнано речовими доказами про що винесено відповідну постанову.

Необхідність арешту обґрунтовує тим, що вказане майно є речовим доказом та з метою їх збереження необхідно накласти арешт, оскільки не накладення арешту призведе до знищення та втрати слідів, його пошкодження, псування та знищення або передачі, відчуженні третім особам.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2021 року задоволено клопотання та накладено арешт на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_3 , акт технічного стану транспортного засобу №7542/21/011327, договір комісії №7542/21/011327, договір купівлі-продажу транспортного засобу №7542/21/011327 від 12.01.2021, вилучені в ході проведення огляду місця події від 12.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 та позбавлено власника відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_8 , права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Прийняте рішення слідчий суддя обґрунтовав тим, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, можливості відчуження, розпоряджання, використання, проведення будь-яких робіт з автомобілем, а тому вважав за необхідне накласти арешт на вказане майно.

В апеляційній скарзі адвокат адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.01.2021 скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі.

Вважає, що ухвала слідчого судді є передчасною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню. Накладення арешту порушує законні права та інтереси скаржника на користування його власністю.

Зазначає, що не погоджується з висновком слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту, оскільки скаржник в травні 2018 року на території Німеччини власноруч придбав вказаний автомобіль в автосалоні. Після придбання зняв в установленому порядку з реєстрації підрозділу, пройшов відповідну перевірку на предмет знаходження в розшуку в тому числі, отримав транзитні номерні знаки, придбав страховий поліс та направився на автомобілі на територію України. Самостійно ввіз на митну територію України, розмитнив в установленому порядку в повному обсязі та сплатив податок за першу реєстрацію ТЗ, після чого постановив на облік в реєстраційному підрозділі МВС за місцем проживання в м. Києві. З моменту придбання в травні 2018 року по момент реєстрації по місцю проживання ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) автомобіль в розшуку не числився. Автомобіль придбаний за власні кошти.

Посилається на те, що розгляд справи в суді першої інстанції був формальний, оскільки слідчий суддя не звернув уваги на вимогу п.10 ст.170 КПК України про те, що не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває в добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речового майна, а тому скаржника безпідставно обмежили права володіння і користування автомобілем.

Звертає увагу на те, що діючим законодавством передбачені лише адміністративні обмеження у випадку виявлення транспортного засобу, що зареєстрований в Україні і знаходиться у розшуку по Інтерполу. Крім того, відповідно до відповіді Національної поліції їм добре відомо, що аналогічне кримінальне провадження було відкрито в 2018 році в м. Львів, КП №0000954 і в тому кримінальному провадженні було здійснено аналогічних арешт, вказаного транспортного засобу, однак згідно з рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30.08.2018 року транспортний засіб було повернуто власнику на зберігання, а саме кримінальне провадження закрите.

Зазначає, що арешт майна може мати місце, зокрема коли існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2021 року, у зв`язку з тим, що в суді першої інстанції скаржник не брав участі у справі, а клопотання про арешт майна розглянуте слідчим суддею без участі власника майна.

Вказує, що скаржнику не було відомо про арешт вказаного майна. Договір про надання правової допомоги було підписано 16.03.2021 року після отримання відповіді з поліції згідно з якої не вбачається, що на майно накладено арешт ухвалою суду, тай взагалі жодної інформації не надано.

Про існування арешту, стало відомо лише після ознайомлення адвоката з матеріалами судової справи 25.03.2021 року, що підтверджується відповідною розпискою.

В судовому засіданні апеляційного суду представник власника майна підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити з викладених в ній мотивів, незалежно від того, що кримінальне провадження на даний час закрито.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Послався на те, що кримінальне провадження вже закрито за відсутності складу злочину. Додатково зазначив, що на момент винесення оскаржуваного рішення відомостей про те, що вказаний автомобіль знятий з міжнародного розшуку та кримінальне провадження правоохоронних органів Литви закрито, у органів досудового розслідування не було.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України та доводів апеляційної скарги, обговоривши вказані доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів провадження, розгляд клопотання інспектора відбувся без виклику особи, на майно якої накладено арешт та його представника. Про існування арешту, стало відомо лише після ознайомлення адвоката з матеріалами судової справи 25.03.2021 року, що підтверджується відповідною розпискою,, після чого у встановлений законом строк була подана апеляційна скарга.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді не пропущено.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Задовольняючи клопотання інспектора, слідчий суддя послався на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, можливості відчуження, розпоряджання, використання, проведення будь-яких робіт з автомобілем, а тому вважав за необхідне накласти арешт на вказане майно.

Однак погодитись з таким висновком слідчого судді не може погодитись колегія суддів, оскільки його зроблено без повного з`ясування усіх обставин справи у зв`язку з ненаданням органом досудового розслідування, прокурором повних та достовірних даних щодо розшуку даного автомобіля.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з нормами Глав 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Як вбачається з клопотання інспектора СД Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про накладення арешту, 13.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 внесено відомості за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України та розпочато досудове розслідування.

Також в клопотанні зазначено, що автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_1 відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений з 05.08.2018.

Під час апеляційного розгляду представник власника майна - адвокат ОСОБА_7 зазначив, що аналогічне кримінальне провадження було відкрито в 2018 році в м. Львів за №0000954, в якому було здійснено аналогічний арешт вказаного транспортного засобу, однак згідно з рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30.08.2018 року транспортний засіб було повернуто власнику на зберігання, а саме кримінальне провадження закрите в подальшому закрито.

На підтвердження чи спростування вказаних обставин Житомирський апеляційний суд надіслав запит до Яворівського ВП ГУНП у Львівській області для надання копії постанови про закриття кримінального провадження.

На електронну адресу апеляційного суду надійшла копія постанови слідчого СВ Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 про закриття кримінального провадження від 06.08.2019 року.

Разом з тим прокурором в судовому засіданні апеляційного суду надано копію постанови старшого дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_12 від 29.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000013 за ч.1 ст.358 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Крім того зі змісту вказаної постанови вбачається, що відповідно до листа Сектору міжнародного поліцейського співробітництва автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_1 , який відповідно до бази даних Інтерполу знаходиться у міжнародному розшуку як викрадений з 05.08.2018, та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований на території України 08.06.2018, знятий з розшуку та кримінальне провадження правоохоронних органів Литви закрито.

Колегія суддів зазначає, що на час постановлення слідчим суддею ухвали про накладення арешту, виходячи зі змісту постанови слідчого від 29.04.2021 року про закриття кримінального провадження № 0000013 за ч.1 ст.358 КК України, дізнавачем, прокурором не було надано слідчому судді належної та достатньої інформації щодо перебування чи не перебування даного автомобіля у міжнародному розшуку.

Згідно ч.1ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів визнає обґрунтованими, оскільки вони підтверджені належними доказами, дослідженими під час апеляційного розгляду. Прокурором відповідно до ст.132 КПК України не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які орган досудового розслідування посилається у клопотанні про арешт майна, що призвело до помилкового рішення слідчого судді, як це з`ясувалося під час апеляційного розгляду.
Доказів, якими б спростовувались доводи апеляційної скарги, прокурором під час розгляду справи в апеляційному суді не надано, не спростовуються доводи апелянта і матеріалами провадження.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення ЄСПЛ від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Проаналізувавши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що з клопотання інспектора та доданих до них матеріалів не вбачається підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а також наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення даного правопорушення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2021 року підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання інспектора СД Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про накладення арешту на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_3 , акт технічного стану транспортного засобу №7542/21/011327, договір комісії №7542/21/011327, договір купівлі-продажу транспортного засобу №7542/21/011327 від 12.01.2021, вилучені в ході проведення огляду місця події від 12.01.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14 січня 2021 року про накладення арешту на майно скасувати.

Поставити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання інспектора СД Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 про накладення арешту на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Volvo v50» р.н. НОМЕР_3 , акт технічного стану транспортного засобу №7542/21/011327, договір комісії №7542/21/011327, договір купівлі-продажу транспортного засобу №7542/21/011327 від 12.01.2021, вилучені в ході проведення огляду місця події від 12.01.2021 року за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Довжик, вул. Богунська, 1-А, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: