Справа № 216/4371/21
провадження 1-кс/216/1529/21
УХВАЛА

іменем України

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

14 липня 2021 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Бутенко М.В.,

за участю: секретаря судового засідання Кравець А.І.,

прокурора Гулика Д.А.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання старшого слідчогоСВ Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області Строчко Надії Олександрівни у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 12.07.2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, який є громадянином України, має базову середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 10.06.2021 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

встановив:

В провадженні СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000730 від 12.07.2021 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

14.07.2021 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП України в Дніпропетровській області Строчко Н.О. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , яке мотивоване наступним.

ОСОБА_1 , будучи раніше засудженим 10.06.2021 Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням терміном 1 рік, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, маючи не зняту й непогашену у встановленому порядку судимість, у період випробувального терміну знов вчинив умисні протиправні дії, які містять ознаки кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин. ОСОБА_1 , 12.07.2021, у ранковий час доби, перебуваючи на ділянці місцевості неподалік від будинку № 7 по вул. Анатолія Ліпицького у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, виявив на землі 40 (сорок) фрагментів трубок з полімерного матеріалу, всередині кожного з яких знаходились кристалічні речовини, які у своєму складі містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Враховуючи характерні зовнішні ознаки знайдених речовин та фрагментів полімерних трубок, у яких вони розфасовані, ОСОБА_1 сприймав їх як психотропні речовини, вільний обіг яких заборонено законом. Діючи з умислом, спрямованим на незаконне придбання та зберігання з метою подальшого збуту психотропних речовин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, являючись при цьому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, ОСОБА_1 присвоїв і таким способом незаконно придбав з метою збуту психотропну речовину метамфетамін, що містилась у кристалічних речовинах, розфасованих у 40 (сорок) фрагментів полімерних трубок. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання з метою збуту психотропних речовин, ОСОБА_1 фрагменти трубок з психотропною речовиною - метамфетаміном помістив до своєї сумки, яку носив при собі, на ремні через плече, та у якій став незаконно зберігати вказану психотропну речовину з метою збуту іншим особам.

12 липня 2021 року, у період часу о 12:37 годин працівниками поліції на ділянці місцевості, розташованій біля будинку №7 по вул. А.Ліпицького у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, був затриманий ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якого під час особистого обшуку в сумці, яка була при ньому, було виявлено й вилучено 40 (сорок) фрагментів трубок, всередині кожної з яких знаходились кристалічні речовини.

Згідно з висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 13.07.2021 № СЕ-19/104-21/22111-НЗПРАП кристалічна речовина (яка знаходилась у довільно відібраному з числа виявлених у ОСОБА_1 одному фрагменті полімерної трубки) масою 0,0436 г, містить метамфетамін, який віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну складає 0,0337 г.

Інші 39 (тридцять дев`ять) фрагментів полімерних трубок, виявлених у ОСОБА_1 , направлено на експертне дослідження у Дніпропетровське НДЕКЦ МВС України.

Досліджена судовими експертами кристалічна речовина, яка знаходиться в одному, довільно відібраному (з числа виявлених у ОСОБА_1 40 (сорока) шт.) фрагменті полімерної трубки, за своїми зовнішніми ознаками аналогічна відповідним зовнішнім ознакам іншим 39 (тридцяти дев`яти) фрагментам полімерних трубок та речовинам, які містяться всередині кожної з них, що дає достатні підстави попередньо вважати, що кристалічні речовини у вищевказаних 40 (сорока) фрагментах полімерних трубок містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальна маса якої становить не менш ніж 0,15 г.

Умисні дії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України: незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинених особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

Посилаючись на викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання існуючим ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи у даному випадку є недостатніми.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував щодо обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати інший більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).

Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає повністю.

Підозра ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується такими доказами:

протоколом від 12.07.2021 затримання ОСОБА_1 та його особистого обшуку, під час якого виявлено й вилучено у сумці, яка була при ньому, 40 (сорок) фрагментів полімерних трубок з кристалічними речовинами, грошові кошти в сумі 1001 грн. та мобільний телефон;

показаннями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які брали участь у затриманні та особистому обшуку ОСОБА_1 в якості понятих;

показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 працівників полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, які прибули на місце події за повідомленням від служби «102» та були присутні під час затримання ОСОБА_1 та його особистого обшуку;

показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які дали свідчення про те, що неодноразово купували метамфетамін на вул. А. Ліпицького у хлопця на ім`я ОСОБА_8 , опис зовнішності якого співпадає із зовнішністю ОСОБА_1 ;

висновком судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 13.07.2021 №СЕ-19/104-21/22111-НЗПРАП, згідно з яким кристалічна речовина (яка знаходилась у довільно відібраному з числа виявлених у ОСОБА_1 одному фрагменті полімерної трубки) масою 0,0436 г, містить метамфетамін, який віднесено до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса метамфетаміну складає 0,0337 г;

речовими доказами фрагментом полімерної трубки з психотропною речовиною метамфетаміном, грошовими коштами в сумі 1001 грн., іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Вирішуючи питання щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, слідчий суддя бере до уваги таке.

ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

При цьому підозрюваний ОСОБА_1 раніше судимий за вчинення умисного злочину, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оцінивши на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів всі обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України й наведені в клопотанні ризики об`єктивно існують, з огляду на таке.

Усвідомлюючи скоєне та побоюючись суворого покарання, яке загрожує йому у разі доведеності вини, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній не працює, неодружений, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, що в сукупності свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати його залишити межі міста.

Разом з тим, перебуваючи на свободі, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, які викривають його у вчиненні вказаного злочину, шляхом здійснення тиску на них з метою зміни їх показів на його користь, чим буде перешкоджати встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено достатні підстави вважати, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючим ризикам, слідчий суддя враховує таке.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Оцінюючи наведені вище обставини, слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Разом з тим ЄСПЛ звертає увагу, що вирішуючи питання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. При цьому ЄСПЛ підкреслює, що визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, який є тяжким злочином, а санкція зазначеної норми кримінального закону передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим ОСОБА_1 не є особою похилого віку, при цьому має задовільний стан здоров`я, неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність даних, які б вказували на неможливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість і ступень суспільної небезпеки злочину, у вчиненні якого ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється, спосіб його вчинення та наслідки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено, що саме такий запобіжний захід відповідає тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також є співмірним з реально існуючими ризиками, запобігти яким, окрім як застосуванням такого виняткового запобіжного заходу неможливо.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даних фактичних обставинах не буде ефективним і доцільним, оскільки застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому слідчий суддя не вбачає підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні для запобігання наявних ризиків та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права ОСОБА_1 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Крім того, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених п.п.1-4, ч.5 ст.194 КПК України.

З урахуванням майнового стану ОСОБА_1 , який офіційно ніде не працює, та той факт, жодне рухоме або нерухоме майно, яке б належало на праві власності ОСОБА_1 відсутнє, протилежного матеріали клопотання не містять, у зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-196, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Строчко Н.О. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк в межах досудового розслідування, тобто до 11 вересня 2021 року включно.

У порядку ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави 80 прожиткових мінімумів, тобто в розмірі 181 600 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот гривень).

У разі внесення підозрюваним, обвинуваченим або заставодавцем застави на депозитний рахунок суду застосовується запобіжний захід у вигляді застави.

На випадок застосування запобіжного заходу застава зобов`язати підозрюваного негайно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду та виконувати такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№3), слідчому та прокурору.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя: М.В. Бутенко

Копію зазначеної ухвали мені ________________________________________________

_________________________________________________ (повне прізвище ім`я, по-батькові)

вручено ____ __________ 202__ року о ____ годині ____ хвилин.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження