Справа № 626/1530/21
Провадження № 1-кс/626/459/2021
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11 червня 2021 року м. Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Красноградської окружної прокуратури в рамках кримінального провадження № 0000202 від 10.06.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноград Красноградського району Харківської області, українець громадянин України, який має професійно-технічну освіту, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08.07.2015 Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт;

- 24.09.2015 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, звільнений від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 21.07.2017 Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 06.10.2017 Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць, звільнений з місць позбавлення волі 14.12.2020 по відбуттю покарання,

- який підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до поданого клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2021, близько 23.30 год. ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину, передбаченого ст.185 КК України, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованій поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до автомобіля марки «ВАЗ 2107», держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на вказаній ділянці місцевості та належить ОСОБА_6 , після чого шляхом з`єднання електричних дротів намагався здійснити запуск двигуна даного автомобіля з метою його подальшого заволодіння, при цьому вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та не здійснивши запуск двигуна автомобілем не заволодів, внаслідок чого злочин не було доведено до кінця.

Крім цього, 10.06.2021, близько 03.00 год. ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, повторно, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованій поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, шляхом вільного доступу через незачинені двері проник до автомобіля марки «ВАЗ 21013», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився на вказаній ділянці місцевості та належить ОСОБА_7 , після чого шляхом з`єднання електричних дротів здійснив запуск двигуна даного автомобіля та заволодів ним, після чого направився в напрямку с.Балки Красноградського району Харківської області, де залишив на відкритій місцевості зазначений автомобіль та з метою приховування слідів вчиненого злочину здійснив його підпал, внаслідок чого автомобіль було знищено.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинено повторно та в закінченому замаху на аналогічний злочин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України.

У вчиненні зазначеного злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винність якого у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Протоколом огляду місця події від 10.06.2021, в якому відображено факт відсутності автомобіля марки «ВАЗ 21013», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , в місці в якому його залишив останній;

-Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 09.06.2021, близько 22.00 год. поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 залишив свій автомобіль марки «ВАЗ 21013», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 та о 04.00 год. виявив його відсутність;

-Протоколом огляду місця події від 10.06.2021, в якому відображено факт виявлення на околиці с. Балки Красноградського району Харківської області автомобіль «ВАЗ 21013», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 зі слідами термічного впливу. До вказаного огляду було залучено ОСОБА_4 , який і вказав на місцезнаходження викраденого транспортного засобу. Під час огляду ОСОБА_4 було видано викрадені ним з автомобіля марки «ВАЗ 21013», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля марки «ВАЗ 2107», що знаходився поруч із останнім автомобілем флеш-носії пам`яті;

-Показаннями свідка ОСОБА_8 особи, що брала участь у огляді місця події від 10.06.2021, який показав, що він був присутнім під час проведення слідчої дії, за якої ОСОБА_9 вказав на місцезнаходження викраденого ним транспортного засобу, а також добровільно видав органу досудового розслідування викрадені ним з автомобілів флеш-носії пам`яті;

-Показаннями свідка ОСОБА_10 особи, що брала участь у огляді місця події від 10.06.2021, який показав, що він був присутнім під час проведення слідчої дії, за якої ОСОБА_9 вказав на місцезнаходження викраденого ним транспортного засобу, а також добровільно видав органу досудового розслідування викрадені ним з автомобілів флеш-носії пам`яті;

-Показаннями свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що він був присутнім при спробі викрадення ОСОБА_4 автомобіля марки «ВАЗ 2107», держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 та при викраденні ним автомобіля марки «ВАЗ 21013», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-Протоколом огляду місця події від 10.06.2021, під час якого ОСОБА_11 добровільно видав флеш-носій пам`яті, який йому передав ОСОБА_4 .. Вказаний флеш-носій пам`яті був викрадений останнім з автомобіля марки «ВАЗ 21013», держ. реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-Протоколом огляду місця події від 10.06.2021, в якому відображено факт проникнення до автомобіля ВАЗ 2107», держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодження його електричних дротів;

-Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що 09.06.2021, близько 16.00 год. поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 залишив свій автомобіль марки «ВАЗ 2107», держ. реєстраційний номер НОМЕР_1 та о 24.00 год. виявив що до його автомобіля проникла невідома особа, пошкодила електричні проводи з метою його запуску.

11 червня 2021 року, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України. Враховуючи вищевикладене, у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що ОСОБА_4 може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такого, постійного місця мешкання не має.

2. Незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 (п.3 ст.177 КПК України), з тією метою, щоб він не надавав викривальних показань стосовного нього.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ст.177 КПК України) оскільки ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, наразі стосовно нього здійснюється досудове розслідування у іншому кримінальному провадженні, в якому йому повідомлено про підозру у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 вищевказаного злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості у вчиненні злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків, запобігти вищевказаним ризикам можливо лише шляхом обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що зможе гарантувати його належну процесуальну поведінку забезпечить виконання завдань кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Перевіривши надані суду матеріали кримінального провадження, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора, який підтримав вказане клопотання, пославшись на доводи та факти викладені в ньому, думку самого підозрюваного, який повністю погодився з клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного.

Під час розгляду клопотання було встановлено вагомість наявних доказів, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені інкримінованого йому злочину за ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України, а саме наявними доказами, переліченими в клопотанні. Також допитаний в якості підозрюваного та в судовому засіданні, останній також визнав свою вину у вчиненні даного злочину.
При вирішенні клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 не одружений, не працює, дітей не має, підозрюється у вчиненні кількох тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, мешкає на території іншої області, у зв`язку з чим, знаходячись на свободі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування, або суду, вплинути на свідка, або вчинити інший злочин.

Також при обранні міри запобіжного суд вважає обґрунтованими посилання сторони обвинувачення, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, відповідальність за вчинення яких передбачена у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такого, постійного місця мешкання не має.

2. Незаконно впливати на свідка ОСОБА_11 (п.3 ст.177 КПК України), з тією метою, щоб він не надавав викривальних показань стосовного нього.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ст.177 КПК України) оскільки ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, звільнився з місць позбавлення волі 14.12.2020 року і через кілька місяців знову звинувачується в кількох тяжких злочинах. Також наразі стосовно нього здійснюється досудове розслідування у іншому кримінальному провадженні, в якому йому повідомлено про підозру у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, в тому числі і тяжких за ч.2, 3 ст.185 КК України, що підтверджується відповідним повідомленням про підозру від 28.04.2021р., 31.05.2021р. та 04.06.2021р.
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив дану інформацію та пояснив, що дійсно в провадженні СВ Красноградського РВП стосовно нього перебуває ще кілька кримінальних проваджень, де вже йому пред`явлена підозра за ч.2, 3 ст.185 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що стосовно нього вже мається підозра по кільком іншим кримінальним провадженням за тяжкі корисні злочини, знову підозрюється у вчинені нових тяжких корисних злочинів через кілька місяців після звільнення з місць позбавлення волі за попереднім вироком.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

З огляду на вищевикладене є достатньо підстав вважати, що існують передбачені статтею 177 КПК України ризики, на які вказує слідчий та прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Як зазначено в статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, а щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, з урахуванням поведінки підозрюваного, характеру скоєного та його особи, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також забезпеченню спробам переховування від суду, впливу на свідків та перешкоджання встановлення істини у справі, а тому у такому разі не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід обчислювати з моменту фактичного затримання в залі суду.

Поряд з цим, положеннями ч.3 ст.183 КПК України передбачено, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

За змістом ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вище зазначене та з урахуванням суспільної небезпечності скоєного ОСОБА_4 та даних про його особу, суд застосовує її у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що складає 136200грн.(60х2270грн).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Красноградського РВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 16год. 00хв. 11 червня 2021 року до 16год. 00хв. 09 серпня 2021 року.
Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для тримання під вартою обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити стосовно ОСОБА_4 суму застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 136.200(сто тридцять шість тисяч двісті) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії даної ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово прокуратуру і суддю Красноградського районного суду Харківської області.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Також роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі звільнення з під варти в разі внесення застави, останній негайно повинен повідомити про це слідчого та прокурора і з`явитися до слідчого для встановлення електронного засобу контролю.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Красноградського районного суду ОСОБА_1