Справа №629/746/19
Номер провадження 1-кп/629/70/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лозова, Харківської області кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000060 від 14.01.2019 року, №0001266 від 22.05.2018 року, №0000985 від 23.05.2018 року та за №0003003 від 29.05.2018 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа, Харківського району, Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 07.02.2018 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, який сплачено 08.02.2018 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ч.2 ст.190 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- обвинувачення прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_6 ,
- захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

19 травня 2018 року, близько 17-00 години, ОСОБА_5 знаходився за адресою: м.Харків, пров.Якубовський, біля будинку №5, де у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння, діючи повторно, в ході спілкування з раніше малознайомим йому ОСОБА_8 попросив у останнього, під приводом здійснити дзвінок, мобільний телефон «Samsung Galaxy J 3» у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи склала 2536 гривень 50 копійок. Після чого отримавши від ОСОБА_8 мобільний телефон для, начебто, здійснення телефонного дзвінка, ОСОБА_5 з даним мобільним телефоном почав відходити від потерпілого, імітуючи телефонний дзвінок. Після цього ОСОБА_5 з вищевказаним мобільним телефоном зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 2536 гривень 50 копійок.

Крім того, 22 травня 2018 року, близько 20-30 години, ОСОБА_5 знаходився поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив раніше йому незнайому ОСОБА_9 , у якої на шиї був золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 9,65 грам з ладанкою, 585 проби, вагою 2,03 грама. Після цього у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення помічених на ОСОБА_9 прикрас із золота.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_5 спочатку підійшов до нічого не підозрюючої ОСОБА_9 та, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, зненацька для останньої, ривком зірвав з її шиї належний їй ланцюжок із золота, вартістю 8598 гривень 15 копійок та ладанку із золота, вартістю 1808 гривень 73 копійки.

Після цього ОСОБА_5 , звернувши на свою користь відкрито викрадене майно, з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд. В результаті протиправного діяння, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 10406 гривень 88 копійок.

Також, ОСОБА_5 , 28 травня 2018 року, близько 21-20 години, знаходячись поблизу під`їзду №3 будинку №103 по пр.Тракторобудівників в м.Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка стояла біля вищевказаного під`їзду та розмовляла по телефону Меіzu М2. Закінчивши розмову по телефону, ОСОБА_10 направилася до входу у під`їзд. Зайшовши до кабінки ліфта, за нею прослідував ОСОБА_5 та зайшов слідом. Далі ОСОБА_5 діючи повторно, з корисливих мотивів, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, знаходячись перед ОСОБА_10 та діючи відкрито для потерпілої, своєю правою рукою схопив за ланцюжок з металу жовтого кольору, 583 проби, вагою 25 грам, вартістю 23750 гривень та хрестом з металу жовтого кольору, 585 проби, вагою 2,5 грам, вартістю 2375 гривень, який висів на шиї потерпілої, та одним ривком зірвав його. Після чого ОСОБА_5 почав бігти в сторону виходу з під`їзду з метою залишити місце вчинення злочину. Однак, ОСОБА_10 почала кричати та вимагати повернути їй майно, побігшиз а ним. Наздогнавши ОСОБА_5 поблизу сходів біля виходу з під`їзду, ОСОБА_10 схопила його за одяг та ривком розвернула його обличчя до себе. В свою чергу ОСОБА_5 , бажаючи подолати волю останньої до опору та не бути затриманим на місці вчинення кримінального правопорушення, стоячи перед ОСОБА_10 схопив її за футболку в районі грудей та почав її смикати в різні сторони. Після цього ОСОБА_10 , намагаючись вирватись від ОСОБА_5 , повернулася правим боком до стіни та в цей момент ОСОБА_5 стоячи з лівого боку від ОСОБА_10 своєю правою рукою штовхнув її декілька разів в ліве плече, встановити точну кількість поштовхів в ході судового слідства встановити не виявилося можливим, в результаті чого ОСОБА_10 вдарилася обличчям об стіну, чим останній завдав фізичного болю та моральних страждань. Далі ОСОБА_10 вирвавшись від ОСОБА_5 , розвернулась обличчям до нього та останній завдав їй удару в груди, від чого ОСОБА_10 не втримавшись на ногах впала на сходи на спину, тим самим ОСОБА_5 застосував до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я. Згідно висновку судово-медичної експертизи №09/1457-С/2018 від 12 червня 2018 року, у ОСОБА_10 мали місце наступні тілесні ушкодження: синець на голові та рубці на правій кисті, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п. 2.3.2 Наказу МОЗ України від 17 січня 1996 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Тоді, ОСОБА_5 скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_10 будучи розгубленою та знаходячись на сходах внаслідок падіння не змогла продовжити чинити опір, продовжуючи свій злочинний опір, діючи відкрито для потерпілої, заволодів з її сумки, яку ОСОБА_10 кинула на підлогу під час боротьби з ОСОБА_5 , мобільним телефоном Меіzu М2, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №14036 від 13.06.2018 року становить 1260 гривень з сім-картою «Київстар», вартість якої встановити не виявилось можливим, а сумку кинув на виході з під`їзду. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_10 , на загальну суму 27385 гривень.

Крім того, ОСОБА_5 , 30 травня 2018 року, близько 19-20 години, знаходячись поблизу магазина «Кисет», розташованого за адресою: м.Харків, вул.Валентинівська, 21, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_11 , який стояв біля вищевказаного кіоску та в правій руці тримав мобільний телефон Doogee X5, вартість якого становить 1838 гривень 99 копійок.

Після чого ОСОБА_5 , діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись позаду ОСОБА_11 , діючи відкрито для потерпілого, своєю правою рукою вирвав мобільний телефон Doogee X5 та з викраденим майном побіг в сторону ринку ТОВ «Фирма Ривлад, ЛТД», який розташований за адресою: м.Харків, вул.Валентинівка, 21. В подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1838 гривень 99 копійок.

Крім того, ОСОБА_5 у період часу з 14 години по 15 годину 14 січня 2019 року, діючи із корисливого мотиву, з метою наживи, застосовуючи фізичну силу, вибив вхідні двері та незаконно проник до квартири ОСОБА_12 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 забрав з вказаної квартири: мікрохвильову піч марки «HILTON», вартістю 1171 гривня, джинсові брюки в кількості трьох штук, вартістю 279 гривень, бриджі джинсові, вартістю 77 гривень, футболку синього кольору, вартістю 10 гривень, кофту спортивну чоловічу, вартістю 80 гривень, 5 пластикових тремпелів для одягу, вартістю 5 гривень, один дерев`яний тремпель для одягу, вартістю 4 гривні, кухонні ваги фірми «MIRTA», вартістю 53 гривні, пару жіночих шкіряних чоботів, вартістю 384 гривні, сонцезахисні окуляри в чорному чохлі, вартістю 67 гривень, кофту чоловічу чорного кольору, вартістю 60 гривень, які переніс до квартири свого знайомого ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 .

Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, повернувся до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де у приміщенні спальної кімнати ОСОБА_12 розмовляла зі своїм співмешканцем ОСОБА_14 по мобільному телефону марки «HUAWEI Y 7», під час якої остання помітила ОСОБА_5 . Незважаючи на це, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_12 та здійснив напад з метою заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_12 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я останньої та для подолання будь-якого опору зі сторони ОСОБА_12 наніс їй не менше двох ударів рукою по голові, завдавши останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з поверхневою забійною раною на волосяній частині голови в тім`яній ділянці по середній лінії (0,9х0,1см) з садном навколо неї (2х2см), синцями на верхньому віці правого ока (5х2,5см), в області кута нижньої щелепи зліва (1,5х1см) і струсом головного мозку, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; синець на тильній поверхні лівої кисті в області дистальної голівки 5-ої п`ясної кістки (1х0,8см), який є легким тілесним ушкодженням та заволодів її мобільним телефоном «HUAWEI Y 7», вартістю 1933 гривні, який знаходився в червоному чохлі бампері, вартістю 25 гривень.

Після вчиненні злочину ОСОБА_5 зник з місця події, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 4148 гривень.

У відповідності до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України визнав повністю. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_9 на суму 38000 гривень також визнав в повному обсязі. Пояснив, що вчинив злочини за вказаних в обвинувальних актах обставинах, зазначені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, з кваліфікацією своїх дій погоджується, щиро кається в скоєному.

Визнавальні свідчення обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає правильними та достовірними, а також такими, що відповідають матеріалам справи, оскільки вони надані послідовно, несуперечливо та кладе в основу обвинувального вироку.

Зважаючи на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, погодився з правовою кваліфікацією своїх дій, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності позицій обвинуваченого, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та долю речових доказів, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Таким чином, суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведеною, а скоєне ним за епізодами від 22.05.2018 року та 30.05.2018 року підлягаючим кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Також суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведеною, а скоєне ним за епізодом від 28.05.2018 року підлягаючим кваліфікації за ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Також суд знаходить вину обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведеною, а скоєне ним за епізодом від 19.05.2018 року підлягаючим кваліфікації за ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України не визнавав в повному обсязі. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_12 на суму 27438 гривень також не визнавав. Пояснив, що з 13 січня на 14 січня 2019 року приїхав з м.Харкова до свого знайомого, який проживає на третьому мікрорайоні м. Лозова. Вони сиділи на кухні, пили вино, потім постукала в двері сусідка, яка є потерпілою по справі. Так як знайомий є інвалідом і ходить за допомогою милиць, він встав і відчинив двері. Вони не бажала, щоб їм заважали спілкуватися сторонні особи, оскільки вона була п`яною та не хотіла їх чути. Говорила, що її знайома, яка працює двірником, принесе їм пива. Він сказав, що не потрібне їм пиво і щоб вона йшла додому, однак вона проти їх бажання зайшла до квартири. Потім він пішов до магазину і купив пляшку горілки, об`ємом 0,75 л. Після чого вони продовжили вживати горілку. Під час їхнього спілкування потерпіла декілька разів зверталася до них з приводу місця знаходження її телефону, хоча телефон постійно був біля неї. Через деякий час він пішов відпочити в одну із кімнат. На прохання потерпілої ОСОБА_15 зайшов до кімнати, увімкнув музику та пішов на кухню курити. Після чого потерпіла зайшла до нього в кімнату, присіла біля нього і почала залицятися, але він на неї не звертав уваги. Потім він пішов на кухню покурити, потерпіла запропонувала їм вжити наркотики. Така пропозиція потерпілої їх обурила. Потерпіла вела себе неадекватно, не контролювала свої дії, оскільки перебувала в алкогольному сп`янінні. Потім їй щось не сподобалося і вона вийшла з квартири, при цьому одягла лише один чобіт. Вони лягли спати. Прокинулися від того, що в двері хтось дзвонив. ОСОБА_15 підійшов до дверей і сказав, що там поліція. Вони відчинили двері, йому працівники поліції бризнули газовим балончиком в обличчя, витягнули з квартири на сходовий майданчик та почали бити. Після чого наділи кайданки і повели до квартири потерпілої. Вказав, що потерпіла могла отримати травми коли піднімалася до своєї квартири, оскільки перебувала в алкогольному сп`янінні та не контролювала себе. Пояснив, що до квартири потерпілої не піднімався, двері не вибивав і де вона проживає йому взагалі не відомо. Також пояснив, що не знає звідки у квартирі ОСОБА_16 з`явилися речі, викрадені з квартири потерпілої. З приводу телефону пояснив, що коли потерпіла вийшла з квартири, то він виявив її телефон. Він поклав його собі до спортивної кофти і сказав ОСОБА_16 , щоб він потім віддав його потерпілій. Телефон не вимикав. Пояснив, що не пам`ятає о котрій годині вони лягли спати, та чи закривали двері. Щодо його відбитків пальців на мікрохвильовій пічі, належній потерпілій ОСОБА_12 , пояснив, що коли працівники поліції оглядали квартиру ОСОБА_13 і виносили викрадені речі, то в цей момент він міг спертися або тернутися об мікрохвильову піч, оскільки знаходився поруч, та таким чином залишити свої відбитки.

Однак, в подальшому, в судовому засіданні 18.05.2021 року ОСОБА_5 винним себе в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, визнав повністю. Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_12 на суму 27438 гривень, також визнав в повному обсязі. Пояснив, що вчинив злочини за вказаних в обвинувальному акті обставинах, зазначені в обвинувальному акті обставини відповідають дійсності, з кваліфікацією своїх дій погоджується, щиро кається в скоєному.

Незважаючи на повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.187 КК України, його вина повністю доводиться наступними зібраними та дослідженими у кримінальному провадженні доказами, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження, а саме зібраними доказами відповідно до вимог ст.ст. 352, 353 КПК України та дослідженими в судовому засіданні протоколами слідчих дій та долученими до матеріалів кримінального провадження документами, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення факту і обставин кримінального провадження, що відповідає вимогам ст.358 КПК України та іншими доказами, а саме:
- показами в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_12 , яка пояснила, що 14 січня 2019 року, близько 14-15-00 години вона прийшла в гості до свого сусіда ОСОБА_16 , який проживає в 26 квартирі, при собі мала 2 л пива. Він відчинив двері, але впускати не хотів, проте вона зайшла і запропонувала випити пива. Вона зайшла на кухню, там вже знаходився ОСОБА_5 . Вони разом почали розпивати пиво, спілкуватися. Потім ОСОБА_5 пішов за пляшкою горілки до магазину. Повернувся швидко і вони продовжили вживати спритні напої. Вона випила трішки горілки. Потім ОСОБА_15 з п`янів і пішов спати, а вона з ОСОБА_5 пішли до кімнати, в якій грала музика. Вони спілкувалися, вона розповідала про свого сина, що він у неї складає пісні, потім заграла повільна композиція і він підійшов до неї, вона злякалася і швидко вийшла в коридор, вдягла пальто і сказала, що піде додому. ОСОБА_5 підбіг до неї і почав наносити удари кулаками в область голови. Вийти вона не змогла, так як двері були зачинені. Вона присіла, почала плакати і просити ОСОБА_5 випустити її. Після чого він відчинив двері і вона вискочила в одному чоботі. Потім забігла до своєї квартири, зачинила двері на два замки, зателефонувала чоловікові, подрузі, розповіла, що з нею трапилося і приклала холодне на ті місця, де ОСОБА_17 наносив удари. Вказала, що ОСОБА_5 стукав до неї в двері, дзвонив, але вона до дверей не підходила та не відчиняла їх, так як боялася. Через 30-40 хвилин вона заснула. ОСОБА_18 сон почула стукіт, гуркіт в кімнатах, вона злякалася і з кімнати не вийшла. ОСОБА_5 забіг до неї в кімнату, вона закричала, після чого він втік. Вибігши до дверей, щоб їх закрити, виявила, що двері були вибиті, лутка пошкоджена. Вона відразу подзвонила чоловікові, розповіла, що трапилося, а також стала ходити по кімнатах і виявила, що в кімнатах розкидані речі. В цей час до неї підбіг ОСОБА_5 , почав наносити удари кулаком в область голови, вихопив з руки телефон і втік. Потім прийшов чоловік, по дорозі він викликав поліцію і вона теж викликала поліцію. Коли приїхали працівники поліції вона розповіла про обставини події та вказала, де може знаходитися ОСОБА_5 , який викрав у неї речі. Вони пішли до сусіда, там був ОСОБА_5 і в присутності понятих в квартирі сусіда були виявлені та вилучені речі, які в неї вкрав ОСОБА_5 , а саме: в кухні шкіряні чоботи, в залі за диваном мікрохвильову піч, а в третій кімнаті речі з тремпелями. Вказала, що викрадені речі працівники поліції повернули. Також пояснила, що в сусіда перебувала близько години, випила пива та трішки горілки. ОСОБА_5 в гості не запрошувала та будь-яких пропозицій інтимного характеру йому не пропонувала. Вказала, що коли ОСОБА_5 ходив за горілкою, ключі від її квартири лежали в кармані куртки, яка знаходилася в коридорі. З ОСОБА_5 раніше не зустрічалася, з останнім не була знайома, перший раз побачила його у сусіда. Він сидів в кофті з капюшоном, неначе ховав обличчя. Вказала, що викрадене майно ОСОБА_5 міг перенести за один раз. Також пояснила, що з сусідом спілкується не часто, приходила один раз коли він проживав з дружиною. Цивільний позов підтримує, наполягає на його задоволенні в повному обсязі;

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що вдень вони з ОСОБА_5 сиділи на кухні, випивали. Потім постукала сусідка, він відчинив двері і побачив, що вона дуже п`яна. Вона попросилася зайти до квартири, але він не хотів її впускати, проте вона зайшла. Вона познайомилася з ОСОБА_19 , почала говорити йому комплементи. Потім вона запропонувала купити маку, щоб зварити «ширки». Після цих слів він на неї образився і почав виганяти з квартири, тягнув за руки. Потім вона почала розмовляти з ОСОБА_19 і запропонувала випити горілки, а також сказала, що у неї є 60 гривень. ОСОБА_19 сказав, що добавить гроші і пішов за горілкою. Він повернувся і вони почали розпивати горілку. Поки вони вживали горілку, сусідка кокетувала з ОСОБА_19 , показувала на телефоні фото свого сина, розповідала, що він складає у неї пісні. Через 30 хвилин він сказав, що втомився і хоче спати, тому вона теж має піти додому. Але сусідка попросила залишитися і послухати музику, проти чого він не заперечував. Після чого він пішов до кімнати, ліг та дивився телевізор. Через 30 хвилин вийшов з кімнати, заглянув до іншої кімнати, в якій грала музика, ОСОБА_19 з сусідкою сиділи на дивані. Він не став до них заходити, прикрив двері, сходив до туалету і пішов до себе в кімнату, ліг спати. Прокинувся від шуму, встав і побачив, як сусідка вискочила в одному чоботі з квартири, гучно стукнувши дверима. Потім з кімнати вийшов ОСОБА_19 , він запитав, що трапилося, на що він відповів, що їй щось «стрельнуло». Після чого він розвернувся і пішов до своєї кімнати спати, ОСОБА_5 теж пішов спати до кімнати. Через певний час він прокинувся, вийшов з кімнати, подивився у сусідню кімнату, там спав ОСОБА_19 . Потім побачив, що вхідні двері привідкриті, він їх закрив і пішов далі спати. Проснувся від того, що хтось гучно стукав у двері. Він подивився в отвір дверей і побачив поліцейських. Відчинивши двері, йому відразу бризнули газовим балончиком в обличчя і почали бити. На цей шум вийшов ОСОБА_19 і йому теж бризнули балончиком, потім взяли за руки і ноги та витягли в під`їзд. Після того, як вийшов поліцейський з квартири, він злякався і закрив двері. Потім постукав слідчий і сказав, що їм потрібно зайти до квартири, так як ОСОБА_12 написала заяву про те, що в неї викрали речі. Він відчинив двері, слідчий з понятими зайшли до квартири і під час огляду в його квартирі були виявлені та вилучені речі, які належать ОСОБА_12 , а саме: в його кімнаті - мікрохвильову піч, в іншій - чоловічі штани. Як саме її речі опинилися в його квартирі, свідок пояснити не зміг, так як він спав і нічого не бачив. Вказав, що сусідка прийшла до нього вдень, одягнута була в куртку, при собі мала лише телефон. Коли вони сиділи на кухні вона на телефоні показувала ОСОБА_5 фотографії свого сина і розповідала, що він у неї складає пісні. Вказав, що телефон, який потерпіла весь час тримала біля себе, декілька разів у неї падав, а ОСОБА_19 його піднімав. Жодних розмов між ним та ОСОБА_19 або потерпілою з приводу телефону не було і ніхто з них до нього не звертався з проханням нагадати комусь його повернути. Вказав, що в той день вони втрьох пили горілку, потім на прохання потерпілої її знайома, яка працює двірником, принесла 2 л пива. Пояснив, що в силу своїх вад здоров`я він не зміг би перенести мікрохвильову піч самостійно. Також вказав, що познайомився з ОСОБА_5 через соціальні мережі, приблизно за півтора року до події. За цей час він два рази приїздив до нього в гості;

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , яка точну дату події пригадати не змогла, але пояснила, що в січні, півтора роки тому, після обіду до неї прийшла сусідка і попросила зі стаціонарного телефону викликати поліцію, проти чого вона не заперечувала. При цьому звернула увагу, що у сусідки була розбита голова. Спитавши у останньої що трапилося, вона сказала, що її побили по голові та виламали двері. Вказала, що сусідка була одягнута в нічну сорочку, була дуже схвильованою, телефону при собі не мала. Чи говорила сусідка хто її побив пригадати не змогла, так як після події пройшов значний проміжок часу. Також вказала, що не знає, чи був чоловік сусідки вдома в день події, оскільки до їх квартири не заходила. Жодних конфліктів за участі потерпілої у їхньому під`їзді не було;

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_14 , який пояснив, що з потерпілою ОСОБА_12 перебуває у цивільному шлюбі з 2015 року. 14 січня 2019 року він знаходився на роботі, коли йому зателефонувала ОСОБА_12 , яка плакала, і сказала, що їхню квартиру пограбували. Також розповіла, що вона була у сусіда, проживаючого на першому поверсі в квартирі АДРЕСА_5 , де був ОСОБА_19 , який декілька днів вже проживає у сусіда. Потім розповіла, що вона вдома спала, а коли підняла голову то побачила, як обвинувачений з серванту викинув посуд та забрав речі і втік. Він порадив їй закрити двері, однак вона сказала, що на дверях тріщина і вирваний замок, також повідомила, що на кухні відкритий холодильник і всі продукти розкидані по підлозі. Після розмови з дружиною, пішов до начальника та відпросився додому. Збираючись додому, поки приймав душ та переодягався, побачив на телефоні пропущений дзвінок від дружини. Передзвонивши їй, остання попросила його бути на зв`язку і не вимикати телефон. Запевнив, що телефон вимикати не буде, але сказав, що продовжить розмову після того як вийде за територію прохідної. Спустившись з прохідної і взявши телефон, почув як ОСОБА_12 кричить «що тобі потрібно? навіщо ти повернувся? не бий по голові!». Він швидко побіг до маршрутки і по дорозі викликав наряд поліції. Після чого передзвонив на її телефон, але абонент був поза зоною досяжності. Приїхавши додому, побачив, розбиті двері, розкидані в кімнатах речі, а на кухні продукти харчування, в маленькій спальні від комп`ютера були відключені дроти. В дружини на обличчі під оком був синець, розбита голова, остання була налякана. Вказав, що з квартири зникли його футболки та джинси разом з тремпелями, мікрохвильова піч, окуляри зі змінним склом, циркуль електронний китайський, а також гаманець дружини з банківськими картками, каблучка, гроші в сумі 500-600 гривень. Пояснив, що викрадені речі були повернуті дружині працівниками поліції, окрім циркуля електронного китайського та грошей. Також вказав, що коли він приїхав, то працівники поліції вже були на місці події. Пояснив, що дружина вживає алкоголь, але на свята та по вихідним дням з подругами;

- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_21 , яка пояснила, що в січні 2019 року, після обіду, точної дати та часу не пам`ятає, їй зателефонувала ОСОБА_12 яка плакала, і повідомила, що вона була в гостях у сусіда, де ОСОБА_5 її побив, не випускав з квартири. Вона порадила їй закрити двері на всі замки і лягти спати, також сказала, що коли прийде син, то разом з останнім прийдуть до неї. Коли вони прийшли, то в квартирі вже були працівники поліції. Вказала, що вхідні двері в квартиру ОСОБА_12 були розбиті, лутка розколена, замок вирваний, на кухні розкидані з холодильника по підлозі продукти харчування, в інших кімнатах розкидані речі, з серванту викинутий посуд. У ОСОБА_12 була розбита голова, синець під оком. Зі слів ОСОБА_12 їй відомо, що зникла мікрохвильова піч, кухонні ваги, чоботи, а також одяг, який винесли разом з тремпелями. Потім вони з працівниками поліції пішли до сусіда, проживаючого на першому поверсі, в квартирі якого виявили зниклі у ОСОБА_12 речі. Вказані речі в подальшому були опечатані та вилучені працівниками поліції. Зі слів ОСОБА_12 дізналася, що остання, послухавши її пораду, лягла спати, а коли прокинулася, то побачила в квартирі ОСОБА_5 , який з серванту викидав посуд, вона закричала і він втік. Потім вона встала, зателефонувала чоловікові, але ОСОБА_17 повернувся і почав її бити;

- витягом з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000060 від 14.01.2019 року з фабулою про те, що 14.01.2019 року до ЧЧ Лозівського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_14 про те, що 14.01.2019 року, близько 15-00 години невстановлена особа проникла до квартири АДРЕСА_6 , де застосувавши насильство, яке не є небезпечним для небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , відкрито викрала майно, сума збитків встановлюється, з відповідним рапортом;
- протоколом огляду місця події від 14.01.2019 року з фототаблицями до нього, в ході якого було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_6 . Вхід до приміщення квартири здійснювався через дерев`яні двері. В ході огляду виявлено, що двері мають пошкодження у вигляді відламаної частини дошки з коробки дверей. При вході до приміщення квартири на підлозі лежить дерев`яний елемент з дверної коробки. Прямо від входу до приміщення спальної кімнати, з лівої сторони знаходиться ліжко, на підлозі лежить сушарка для білизни. З правої сторони розташовано приміщення кухні, де мається перевернутий посуд на підлозі, обстановка порушена. Правіше від входу знаходиться приміщення зали, де на підлозі лежать дві чашки з сервізу. В ході огляду ОСОБА_12 пояснила, що вказані речі лежать на підлозі з причини того, що громадянин на ім`я ОСОБА_19 намагався виявити в приміщеннях дорогоцінності та гроші. Під час огляду виявлено та вилучено два відрізки зі слідами папілярних ліній руки з тарілки в приміщенні кухні;
- протоколом обшуку від 14.01.2019 року, згідно якого у домоволодінні за місцем фактичного мешкання ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 виявлено та вилучено: мікрохвильову піч, 6 тремпелів, ваги, сапоги чорного кольору, три пари синіх джинсів, кофта чорна чоловіча, кофта чорна чоловіча з червоними вставками, бріджи жіночі, синя футболка чоловіча;
- протоколом №2/86 затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.01.2019 року з фототаблицями до нього, в ході якого 14.01.2019 року о 15-40 годині за адресою: АДРЕСА_7 , в приміщення сходового майданчику на 1 поверсі під`їзду №3 був затриманий ОСОБА_5 , як підозрюваний у вчиненні кримінального правопорушення. Під час проведення обшуку у затриманого ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: паспорт на ім`я ОСОБА_22 , НОМЕР_1 ; окуляри чорного кольору, мобільний телефон марки Lenovo S850, мобільний телефон марки HUAWEI в червоному чохлі;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.01.2019 року та диском з відеозаписом проведення слідчого експерименту, за участю потерпілої ОСОБА_12 , під час проведення якого остання розповіла та показала, як саме та за яких обставин 14.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_3 шляхом злому дверей невідомий їй чоловік проник в її квартиру, звідки відкрито викрав мобільний телефон «HUAWEI 7», мікрохвильову піч «HILTON», електронні ваги «MIRTA» і одяг;
- висновком експерта №12-14/5-ЛЗ/19 від 18.01.2019 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , з урахуванням даних наданої медичної документації в ОСОБА_12 мали місце закрита черепно-мозкова травма з поверхневою забитою раною на волосяній частині голови в тім`яній ділянці по серединній лінії (0,9х0,1см) з садном навколо неї (3х2см), синцями на верхньому віці правого ока (5х2,5см), в області кута нижньої щелепи зліва (1,5х1см) і струсом головного мозку; синець на тильній поверхні лівої кисті в області дистальної голівки 5-ої п`ясної кістки (1х0,8см). Вищевказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих (тупого) твердих предметів, які не відобразили своїх індивідуальних особливостей і могли бути спричинені в строк і при обставинах, вказаних потерпілою. За ступенем тяжкості: вищевказана черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ( згідно п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.); синці, поверхнева забійна рана та садно це легкі тілесні ушкодження (згідно п. 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.). Маловірогідне утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 при падінні її на площину, в тому числі і з наданим тілу прискоренням. Покази, надані потерпілою ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 15.01.2019 року, в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині локалізації і механізму спричинення тілесних ушкоджень, які мали місце в неї. Тілесні ушкодження, що мали місце у ОСОБА_12 , не відобразили в собі індивідуальних особливостей предмету (предметів), яким вони були спричинені, а отже і неможливо достовірно сказати від дії яких саме тупих твердих предметів вони утворилися, але не виключено, що від ударів кулаками нападника.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.01.2019 року з додатком до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_12 за формою обличчя, носу, рота та губ на фотознімку № 3 впізнала чоловіка, який 14.01.2019 року наніс їй декілька ударів по голові, після чого відкрито заволодів мобільним телефоном, мікрохвильовою піччю, вагами, одягом та взуттям. В протоколі про пред`явлення особи для впізнання на фото № 3 зображений ОСОБА_5 , 1985 року народження, мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;
- висновком експерта № 6/206се-19 від 25.01.2019 року, згідно якого на момент скоєння злочину, тобто станом на 14.01.2019 року, на вторинному ринку ринкова вартість: мобільного телефону «Huawei Y7» модель TPX-LX1, у технічно-справному стані, без врахування вартості комплектуючих пристроїв, складає 1933 гривні 00 копійок; чохла-бампера на мобільний телефон «Huawei Y7» у придатному для використання стані 25 гривень 00 копійок; пари жіночих чобіток, у придатному для використання стані 384 гривні 00 копійок; джинсових штанів у кількості 3 шт., у придатному для використання стані 279 гривень 00 копійок; спортивної чоловічої кофти, у придатному для використання стані 80 гривень 00 копійок; бридж джинсових, у придатному для використанні стані 77 гривень 00 копійок; футболки синього кольору, у придатному для використання стані 10 гривень 00 копійок; кофти чоловічої чорного кольору, у придатному для використання стані 60 гривень 00 копійок; плечиків для одягу з пластику чорного кольору у кількості 5 шт., у придатному для використання стані 5 гривень 00 копійок; дерев`яних плечиків для одягу, у кількості 5 шт., у придатному для використання стані 4 гривні 00 копійок, окулярів сонцезахисних, у придатному для використання стані 67 гривень 00 копійок; мікрохвильової пічки марки «HILTON», у технічно-справному стані 1171 гривня 00 копійок; кухонних ваг ТМ «MIRTA» моделі SKE 205О, у технічно-справному стані 53 гривні;

- висновком експерта судової дактилоскопічної експертизи № 2/98СЕ-19 від 12.02.2019 року, з якого вбачається, що слід пальця руки, відкопійований на відрізок прозорої липкової стрічки розмірами 36х50 мм (слід розмірами 18х35 мм), залишений вказівними пальцями правої руки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 14.02.2019 року;
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14.01.2019 року, згідно якої мікрохвильову піч марки «HILTON», три пари синіх джинсових брюк, бриджі синього кольору, футболку синього кольору, кофту чоловічу чорного кольору, кофту чорного кольору спортивну, 6 тремпелів для одягу, кухонні ваги фірми «MIRTA», жіночі шкіряні чоботи, мобільний телефон марки «Хуавей» в червоному чохлі, окуляри сонцезахисні в чорному чохлі, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_22 , мобільний телефон марки «ЛЕНОВО», вилучені два відрізка липкої стрічки зі слідами папілярних ліній рук визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Сторона обвинувачення відмовилася від допиту свідків сторони обвинувачення ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , обвинувачений та його захисник не просили допитати свідків, не наполягали на їх допиті, що було з`ясовано судом в судовому засіданні. З огляду на вимоги ст.22 КПК України, забезпечивши право сторони обвинувачення на свободу в поданні ними суду своїх доказів, суд прийняв відмову сторони обвинувачення від допиту свідків сторони обвинувачення ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 безпосередньо судом.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке гуртується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності вважає їх достатніми для прийняття відповідного рішення по справі.

Аналізуючи зібрані по кримінальному провадженню та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом».

Суд находить вину ОСОБА_5 повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч.3 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

Так, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18 червня 2015 року, заява № 10705/12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Поширеною в юридичній літературі є позиція, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або за відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматись від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, направленість його умислу, ступінь здійснення злочинного наміру, послідовність дій обвинуваченого, в тому числі і після вчинення злочину, та сукупність усіх обставин, що характеризують вчинене обвинуваченим свідчать про спрямованість його умислу на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.
Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_5 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце і містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

Обвинувачений ОСОБА_5 винний у скоєнні даного кримінального правопорушення і підлягає покаранню.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (із наступними змінами та доповненнями), суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають та повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ч.ч.4,5,6 ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_5 скоїв нетяжкий, тяжкий та особливо тяжкий злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, має середню спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Раніше перебував на обліку у лікаря - нарколога з 1998 року з приводу психічного і поведінкового розладу внаслідок вживання психоактивних речовин (летючих речовин), синдром залежності. Знятий з обліку в 2003 році з покращенням. Взятий в 2004 році з приводу синдрому залежності від алкоголю, знятий з обліку в 2006 році із засудженням, за місцем проживання характеризується формально, перебуває на диспансерному обліку лікарів медичної частини №27 філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях з приводу В 20, ВІЛ-ІІІ клінічної стадії, хронічного вірусного гепатиту С.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 63 від 04.02.2019 року ОСОБА_5 на час проведення експертизи страждає на хронічні психічні захворювання у формі дисоціального розладу особистості та синдрому залежності внаслідок поєднаного вживання наркотичних та психоактивних речовин. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_5 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує;
Відповідно до вимог ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до вимог ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння по епізоду за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом, суд не вбачає.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого ОСОБА_5 , обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства і призначає покарання ОСОБА_5 в межах санкцій ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, яке сприятиме його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

При призначенні покарання по сукупності злочинів, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.70 КК України, призначивши покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

До вступу вироку в законну силу, обвинуваченому ОСОБА_5 залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 14.01.2019 року, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину № 2/86 від 14.01.2019 року.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на її користь завданої майнової шкоди у розмірі 33000,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.

Крім того, потерпілою ОСОБА_12 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди, завданої внаслідок злочинних дій, у розмірі 7438,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 20000,00 грн.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 в частині відшкодування майнової шкоди у розмірі 33000,00 грн. суд задовольняє повністю, так як позов знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні та обвинувачений визнав його в повному обсязі.
Потерпіла ОСОБА_12 надала достатньо доказів заподіяння їй матеріальної шкоди протиправними діями ОСОБА_5 на суму 7438,00 грн. Понесені витрати підтверджуються наданими чеками. У зв`язку з чим заявлений цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7438,00 грн. суд задовольняє повністю.
При вирішення питання щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Оцінюючи в сукупності обставини справи, суд вбачає очевидним й таким, що не підлягає доказуванню те, що потерпілі зазнали душевних страждань внаслідок пережитого відчуття порушення особистої недоторканості, змушені була вживати відповідних заходів для відновлення свого психоемоційного стану та нормальних життєвих зв`язків, а тому сам факт завдання потерпілим моральної шкоди суд вважає доведеним.
Беручи до уваги конкретні обставини кримінального провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_9 , їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн. підлягають повному задоволенню, так як позов в цій частині знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні та обвинувачений визнав його в повному обсязі.
Крім того, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги конкретні обставини справи, діяння обвинуваченого, моральні страждання потерпілої ОСОБА_12 , оскільки протиправними діями ОСОБА_5 остання зазнала легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, фізичного болю, душевних страждань, нервового стресу, була вимушена проходити лікування, чим був порушений звичайний уклад її життя, суд приходить до висновку, що заявлений нею розмір моральної шкоди в розмірі 20000 грн. повністю відповідає глибині моральних страждань та переживань потерпілої. Таким чином, цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення судових експертиз.

Крім цього, суд вважає за необхідне зняти арешт з речових доказів по справі, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 14.06.2018 року накладено арешт на майно, а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy J 3» у корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 .

Крім того, ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.01.2019 року накладено арешт на майно, вилучене в ході обшуку 14.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: сонцезахисні окуляри в чорному пластиковому чохлі, мобільний телефон «HUAWEI У 7», мікрохвильову піч марки «HILTON», кухонні ваги «MIRTA», сапоги жіночі шкіряні чорного кольору, належні ОСОБА_12 , три пари синіх джинсових штанів, бриджі синього кольору, футболку синього кольору, кофту чорну чоловічу спортивну, 5 пластикових та 1 дерев`яний тремпелі; та на майно, вилучене в ході затримання 14.01.2019 року ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Lenovo S 850» та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_22 , серія НОМЕР_1 .
В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_26 винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.187, ч.2 ст.190 КК України, та піддати його покаранню:

за ч.2 ст.186 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.187 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна;

за ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією майна.

До вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_5 залишити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 14.01.2019 року згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину №2/86 від 14.01.2019 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_8 майнову шкоду у розмірі 33000 (тридцять три тисячі) гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 майнову шкоду у розмірі 7438 (сім тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь держави (ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, код банку 37874947, Казначейство України (ел.адм.подат.), р/р UA 0020573, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 14477 від 18.06.2018 року в розмірі 858 гривень 00 копійок, судово-товарознавчої експертизи №14036 від 13.06.2018 року в розмірі 1430 гривень 00 копійок, судово-товарознавчої експертизи №18453 від 29.08.2018 року в розмірі 286 гривень 00 копійок, а всього 2574 гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь держави (ГУК Харків обл/МТГ Харків/24060300, код банку 37874947, Казначейство України (ел.адм.подат.), р/р UA 0020649, код доходів 24060300, інші надходження) судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 6/206се-19 від 25.01.2019 року в розмірі 1573 гривні 00 копійок, судово-дактилоскопічної експертизи № 2/98СЕ-19 від 12.02.2019 року в розмірі 1430 гривень 00 копійок, а всього 3003 гривні 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 14.06.2018 року на майно, а саме: мобільний телефон «Samsung Galaxy J 3» у корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 .

Скасувати арешти, накладені ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.01.2019 року на майно, вилучене в ході обшуку 14.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: сонцезахисні окуляри в чорному пластиковому чохлі, мобільний телефон «HUAWEI У 7», мікрохвильову піч марки «HILTON», кухонні ваги «MIRTA», сапоги жіночі шкіряні чорного кольору, належні ОСОБА_12 , три пари синіх джинсових штанів, бриджі синього кольору, футболку синього кольору, кофту чорну чоловічу спортивну, 5 пластикових та 1 дерев`яний тремпелі; та на майно, вилучене в ході затримання 14.01.2019 року ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Lenovo S 850» та паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_22 , серія НОМЕР_1 .
Речові докази по справі:

- кулон у вигляді образу «Божої матері» з металу жовтого кольору, з кільцем в верхній частині, на якому мається відтиск з написом 585, вагою 1,95 г, з тильної сторона мається напис «Спаси и сохрани», який переданий потерпілій ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під розписку, залишити останній;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J 3» у корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , який переданий представнику потерпілого ОСОБА_27 на відповідальне зберігання під розписку, залишити останній;

- мікрохвильову піч марки «HILTON», три пари синіх джинсових брюк, бриджі синього кольору, футболку синього кольору, кофту чоловічу чорного кольору, кофту чорного кольору спортивну, 6 тремпелів для одягу, кухонні ваги фірми «MIRTA», жіночі шкіряні чоботи, мобільний телефон марки «HUAWEI» в червоному чохлі, окуляри сонцезахисні в чорному чохлі, які передані потерпілій ОСОБА_12 на відповідальне зберігання під розписку, залишити останній;

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_22 , який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, передати до Лозівського районного відділу головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області;
- мобільний телефон марки «Lenovo», який переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, повернути власнику ОСОБА_5 .
Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3