Справа № 761/9816/21
Провадження № 1-кс/761/6353/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004913, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2020

В С Т А Н О В И В :

16.03.2020 в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004913, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2020, а саме, на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 26.04.1999 року зареєстроване за №21901, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Клопотання мотивовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004913, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2020 за підозрою ОСОБА_10 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п.1,6 ч. 2 ст. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел на заволодіння квартири АДРЕСА_1 . Для полегшення досягнення злочинної мети, в жовтні 2020 року було залучено ОСОБА_11 , який, не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_10 , за грошову винагороду мав зареєструвати фіктивний шлюб із ОСОБА_8 , та, після смерті останньої, привласнити її квартиру шляхом вступу в спадщину ОСОБА_11 , як спадкоємця нерухомого майна, тобто квартири АДРЕСА_1 , з подальшим оформленням довіреності на ім`я ОСОБА_10 на вчинення нотаріальних дій стосовно даної квартири, з метою реєстрації права власності.

Одночасно, злочинним умислом ОСОБА_10 охоплювалось вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , яка також володіє часткою вищевказаної квартири та відповідно до законодавства має право на спадкування частки рідної сестри, за допомогою вогнепальної зброї невстановленого зразка, яку останній заздалегідь придбав.

Так, 12.11.2020, приблизно об 11 годині 10 хвилин, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , куди також прибула ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя потерпілої з метою подальшого заволодіння нерухомим майном останньої, під приводом святкування одруження, почав спільно із останньою вживати спиртне.

Користуючись неувагою ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , діючи умисно, маючи умисел на умисне вбивство потерпілої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наливав у чарку потерпілої із заздалегідь заготовленої пляшки суміш метилового спирту, при цьому, спостерігав за тим, щоб остання випила таку суміш в достатній кількості для її отруєння.

Того ж дня, в результаті погіршення стану здоров`я, викликаного вжиттям отруйної суміші метилового спирту, ОСОБА_8 було доставлена до Київської міської клінічної лікарні, де 13.11.2020 остання померла в результаті отруєння метанолом.

Після вчинення всіх необхідний дій для настання смерті ОСОБА_8 , того ж дня, а саме 12.11.2020 ОСОБА_10 , продовжуючи злочинні дії, спрямовані на умисне вбивство двох осіб, під приводом прогулянки, домовився про зустріч із ОСОБА_9 у вечірній час на території Національного природного парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », неподалік від вулиці Ягідна в м. Києві.

Так, 12.11.2020, в період часу приблизно з 21 години 30 хвилин по 22 годину 40 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи разом з ОСОБА_9 на території Національного природного парку «Голосіївський», неподалік від АДРЕСА_3 , впевнившись, що перебуває у безлюдному місці та ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає за його діями, користуючись такими обставинами, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті потерпілій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, використовуючи при цьому вогнепальну зброю невстановленого зразка, здійснив один постріл в праву область голови ОСОБА_9 , чим спричинив кульове проникаюче сліпе поранення голови з пошкодженням головного мозку, внаслідок якого ОСОБА_9 померла.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 Х-ІІ, ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», якою передбачено, що до повноважень поліції належить здійснення контролю за дотриманням фізичними і юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, інших предметів, на які поширюється дозвільна система внутрішніх справ, постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про дозвільну систему» № 576 від 12.10.1992, якою встановлено особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку і використання спеціально визначених предметів, що розповсюджується, серед іншого, на бойові припаси, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, на початку листопада 2020 року, перебуваючи на території Національного природного парку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », знайшов предмет, конструктивно схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 предмета, конструктивно схожі на підривачі до ручних гранат типу УЗРГМ, тобто незаконно без передбаченого законом дозволу придбав дані пристрої та почав їх зберігати без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи заборону вільного обігу бойових припасів та вибухових речовин, та караність такого діяння.

В подальшому, ОСОБА_10 переніс вищевказані предмети до власного місця мешкання, тобто до кв. АДРЕСА_4 , де продовжив незаконно зберігати без передбаченого законом дозволу, тим самим умисно вчинив незаконні дії з придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження наявні достатні дані, які вказують на причетність підозрюваного ОСОБА_10 до незаконного заволодіння квартирою АДРЕСА_1 шляхом позбавлення життя насильницьким способом, а саме вбивством, яке вчинено з корисливих мотивів.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_12 від 11.03.2021 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні квартиру АДРЕСА_1 , оскільки вказана квартира є предметом кримінального правопорушення, передбаченого п.п.1,6 ч. 2 ст. 2 ст. 115 КК України.

Арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності та просив задовольнити клопотання з мотивів у ньому наведених.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України визначеною, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з витягу з кримінального провадження №0004913 від 13.11.2020 внесено відомості за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, прокурор у клопотанні просить накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 26.04.1999 року зареєстроване за № НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого від 11.03.2021 у відповідності до ст. 98 КПК України вказане нерухоме майно обґрунтовано визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № №0004913 від 13.11.2020.

Враховуючи відомості, які внесені до ЄРДР, а також фактичні обставини встановлені в ході досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про те, що наявні підстави для арешту майна з метою забезпечення збереження речового доказу внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

З огляду на наведене дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному проваджені начальником відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0004913, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2020, задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 26.04.1999 року зареєстроване за № НОМЕР_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1