Справа № 451/704/20
Провадження № 1-кп/451/146/21
ВИРОК
іменем України

28 квітня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000087 від 10.04.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Лопатин Радехівського району Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не адвокат, не нотаріус та не депутат, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він перебуваючи в приміщенні житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_5 , скориставшись тимчасовою відсутністю останнього, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, вчинив крадіжку болгарки, марки «Енергомаш УШМ9012В», що належить ОСОБА_5 , завдавши матеріальну шкоду потерпілому в сумі 1200 гривень.

.Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно 5 жовтня 2019 року перебуваючи у потерпілого сусіда ОСОБА_5 вдома, вчинив крадіжку болгарки у відсутності потерпілорго, яку в нього вилучили працівники поліції. Щиро кається у вчиненому, просив врахувати, що такий випадок ним більше не повториться, шкода відшкодована потерпілому шляхом повернення викраденого.

Потерпілий ОСОБА_6 подав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має (а.с.18).

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, яка обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліках у лікаря психіатра та нарколога та відшкодовання шкоди потерпілому шляхом повернення викраденого.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.185 КК Україниу виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас, такий вид покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкції ч.1 ст.185 КК України в редакції чинній на момент вчинення ним кримінального правопорушення ( жовтнь 2019 року).

Так, відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.2 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Беручи до уваги те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за №2617-VІІІ, який набрав чинності 1.07.2020 року, була посилена кримінальна відповідальність санкції ч.1 ст.185 КК України, тому в силу положень ч.2 ст.5 КК України вказаний Закон не має зворотної дії в часі, а тому застосуванню підлягає закон про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення кримінального проступку обвинуваченим ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.100,373,374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді вісімдесяти годин громадських робі.

Речовий доказ: болгарку, марки «Енергомаш УШМ9012В», які передані на зберігання ОСОБА_5 залишити у його користуванні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 28 квітня 2021 року.