06.07.2021
Справа №642/3996/21
Провадження №1-кс/642/1900/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2020, яка винесена слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , -
встановив:
До суду звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій просить зобов`язати слідчих ДБР продовжити по кримінальному провадженню №0000393 проведення досудового розслідування за додатковою кваліфікацією ряду злочинів ч. 3 ст. 185, ст. 264-367 КК України проти дільничного Ільїна, слідчого Янченкова, слідчого Коломійцева, слідчого Ништика, судді Плетньова (ст.. 375 КК України).
В обґрунтування скарги посилається на те, що 28.04.2021 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_4 було закрито кримінальне провадження №0000393, відомості про яке внесені 01.08.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 357 КК України. Оскаржувану постанову заявник вважає невмотивованою, незаконною, а досудове розслідування проведеним неповно, без здійснення всіх необхідних слідчих дій.
Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність.
Слідчий у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги.
З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності матеріалів кримінального провадження на підставі наданих скаржником доказів та заяви слідчого.
Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В провадженні слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження, дані про яке внесені 01.08.2014 до ЄРДР № 0000393 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч.2 ст. 357 КК України.
На виконання ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.08.2014 до ЄРДР №0000393 за ч. 1 ст. 367 КК України та № 0000394 за ч. 2 ст. 357 КК України були внесенні відомості щодо неналежної охорони майна ОСОБА_3 ДІМ Київського РВ ХМУ ОСОБА_5 та про знищення слідчим СВ Київського РВ ХМУ ОСОБА_6 його заяв.
Вказані кримінальні провадження постановою, винесеною згідно ч. 1 ст. 217 КПК України, були об`єднані в одне провадження під загальним №0000393, яке в подальшому неодноразово закривалося постановами слідчих у зв`язку з встановленням відсутності складу злочину кримінального правопорушення та вказані постанови скасовувалися ухвалами слідчих суддів.
Так, останній раз 27.06.2017 була винесена постанова про його закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях колишнього дільничного інспектора Київського РВ ОСОБА_5 та колишнього слідчого СВ Київського РВ ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 357 КК України. Вказане рішення органу досудового розслідування 13.08.2018 було скасовано ухвалою слідчого судді Червонозавоського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 . Зокрема слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в ній повинна бути викладена суть заяви особи, яка звернулася за захистом своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають кримінальне провадження та обумовлюють його закриття. Також скасовуючи попередні постанови про закриття цього кримінального провадження, слідчі судді Червонозаводського районного суду в своїх ухвалах неодноразово зазначали певний перелік недоліків досудового слідства та слідчих дій, які необхідно виконати для повноти досудового розслідування.
23.12.2020 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 вказане кримінальне провадження було також закрито, на підставі п 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях колишнього дільничного інспектора Київського РВ ОСОБА_5 та колишнього слідчого СВ Київського РВ ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 357 КК України.
В обґрунтування оскаржуваної постанови слідчий зазначив, що відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження та проведення подальшого досудового розслідування були виконанні ухвали слідчих суддів Червонозаводського районного суду м. Харкова в частині недоліків досудового розслідування. Факти та доводи, які підлягають перевірці у ході проведення досудового розслідування, в повному обсязі викладені у заяві про вчинення злочину. Співставляючи встановлені під час проведення досудового розслідування факти між собою як у сукупності так і окремо, зроблено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, що обґрунтовується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 284КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 2, 284КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Частиною 5 ст. 110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В ч. 1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідальність, передбачена ч. 1 статті 367 КК України, настає за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Відповідальність, передбачена ч. 2 статті 357 КК України, настає за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах, якщо вони спричинили порушення роботи підприємства, установи чи організації або вчинені щодо особливо важливих документів, штампів, печаток.
Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.
Проте, закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 357 КК України, слідчий не вказав, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, не встановив наявності суб`єктивної сторони діяння, а також не конкретизував об`єктивної сторони діяння, обмежившись лише переліченням певних доказів, отриманих слідчими, які провадили досудове розслідування до нього, без належного аналізу цих доказів та без здійснення слідчих дій.
Слідчим у постанові не наведено жодної очевидної та підтвердженої матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також відсутні посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування, у постанові слідчого також не наведено.
Таким чином, виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не є достатньо обґрунтованою, не всебічно проведено перевірку по даному кримінальному провадженню здобутим доказам, виконано не всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, а тому скарга підлягає задоволенню в частині скасування постанови.
Стосовно вимоги заявника про продовження здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000393 за додатковою кваліфікацією ряду злочинів ч. 3 ст. 185, ст. 264-367 КК України проти дільничного Ільїна, слідчого Янченкова, слідчого Коломійцева, слідчого Ништика, судді Плетньова (ст.. 375 КК України) суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, крім іншого, про дату надходження заяви про кримінальне правопорушення, прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Вказані відомості також вносяться до ЄРДР на підставі зазначеного вище Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, в п. 1 ч. 2 Розділу ІІ якого зазначено, що до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
У разі наявності підстав, правова кваліфікація в подальшому може бути змінена.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Слідчий суддя під час розгляду скарги на дії (бездіяльність) слідчого не встановлює обставин можливого кримінального правопорушення, не здійснює його попередньої кваліфікації та не визначає конкретних відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Визначення та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань належить виключно до компетенції слідчого, та/або прокурора, оскільки саме слідчий, прокурор зобов`язані вчиняти такі дії - вносити відповідні відомості (ч. 1ст. 214 КПК України), при цьому слідчий є самостійним учасником кримінального провадження, втручання у діяльність якого не допускається.
При цьому в даному випадку слідчий суддя при розгляді скарг позбавлений права аналізувати фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, надавати оцінку доказам та зобов`язувати слідчого, прокурора кваліфікувати кримінальне правопорушення за певною статтею кримінального кодексу чи зобов`язувати службових осіб змінити фабулу кримінального правопорушення в ЄРДР.
На підставі викладеного, суд зробив висновок, щодо відсутності підстав для задоволення скарги в цій частині.
Керуючись ст.ст. 303 -307 КПК України, суд
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2020, яка винесена слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 , - задовольнити.
Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 23.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000393 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 357 КК України, скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1