ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/862/21 Справа № 204/414/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року про відмову в продовженні застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом стосовно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9

особи, стосовно якої застосовані

примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10

представника закладу з надання
психіатричної допомоги, лікаря ОСОБА_11
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом стосовно ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що попереднього разу, ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів 24 вересня 2020 року, на підставі чого було складено висновок № 926. 28 грудня 2020 року суд, розглянувши вказаний висновок та дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом відносно ОСОБА_7 .
Суд також послався на статтею 129-1 Конституції України та зазначив, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Зазначена вище ухвала Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року набрала чинності 05 січня 2021 року, а тому підлягає безумовному виконанню. Судом вже надано оцінку стану здоров`я ОСОБА_7 та обґрунтоване рішення, щодо необхідності відмови в задоволенні заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги. За цей час стан здоров`я ОСОБА_7 не змінився.
Таким чином, подальше продовження лікування ОСОБА_7 в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не відповідатимуть вимогам Закону та рішенню суду.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а матеріали направити на новий розгляд в суді першої інстанції. Вважає, що в заяві представника закладу з надання психіатричної допомоги викладені відомості про стан здоров`я ОСОБА_7 , який потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом, але суд не врахував та не надав належної оцінки висновку фахової комісії, пославшись лише на формально правильні відповіді пацієнта в судовому засіданні.
Зазначає, що висновок комісії лікарів - психіатрів № 24 від 12.01.2021 щодо ОСОБА_7 не викликає сумніви в правильності, має однозначний зміст, обґрунтування та не має жодних даних про видужання особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, свідчить про особливу суспільну небезпеку для хворого та оточуючих на час огляду та складання висновку.
За результатами розгляду поданих матеріалів 02.02.2021 суд повинен був прийняти відповідне рішення в рамках вимог поданої заяви, яким визначити статус пацієнта саме на час вже проведеного огляду його комісією лікарів-психіатрів закладу. Не були об`єктивно та у повній мірі з`ясовані обставини, які підтверджені доказами, у розумінні чинного кримінального законодавства єдиним і допустимим доказом по справі є висновок комісії лікарів-психіатрів, якому суд не надав належної оцінки та не навів в ухвалі мотивів його відхилення. Зазначає, що стосовно ОСОБА_7 до суду інших висновків, які б надавали оцінку психічного стану не надходило.
Крім того, прокурор зазначає, що як вбачається зі змісту ухвали, суд у порушення вимог ст. 537 КПК України, питання, яке було предметом судового розгляду, тобто про продовження застосування примусових заходів медичного характеру або їх припинення, остаточно не вирішив.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції, та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити.

В судовому засіданні захисник та особа, стосовно якої застосовані примусові заходи медичного характеру заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно зі ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Розгляд питання про продовження... застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 2 ст. 512 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.
Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції та дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону суд першої інстанції виконав належним чином, а його висновки ґрунтуються на матеріалах справи та є достатньо мотивованими та обґрунтованими.
Судом першої інстанції встановлено та перевірено апеляційним судом, що ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року вже відмовлено у задоволенні заяви представника ДФ «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Зазначена ухвала не оскаржувалася та набрала чинності 05 січня 2021 року.

В попередній ухвалі судом першої інстанції встановлено, що з досліджених судом висновків комісії від 06.04.2020, 24.09.2020 та пояснень представників лікарні слідує, що єдиним критерієм суспільної небезпеки ОСОБА_7 , на їх думку, є відсутність терапевтичних настанов (настанов на подальше лікування). При цьому, у цих висновках йдеться про те, що його поведінка є упорядкованою, маячні ідеї для нього є неактуальними, він формально погоджується з необхідністю спостереження у лікаря-психіатра, що свідчить про зниження небезпеки для оточуючих.

Відсутність погіршень стану за два останні за часом міжкомісійні періоди та відсутність фактів відмови хворого від прийому ліків у хворого підтверджено поясненнями представників лікарні. Оглянута судом медична карта із записами, на які посилались представники лікарні, також не містять таких відомостей. ОСОБА_12 , відповідаючи на запитання суду, давав обґрунтовані, послідовні та чіткі відповіді, в тому числі зазначив про усвідомлення наявності в нього психічної хвороби та необхідність лікування. За висновками суду, зазначене у сукупності свідчить про необґрунтованість та помилковість суб`єктивних висновків лікарів щодо відсутності у ОСОБА_12 настанов на лікування, що, на їх думку, свідчить про його небезпеку.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 , необхідність продовження примусових заходів медичного характеру у лікарні з суворим наглядом, суд вважав не обґрунтованим і таким, що призведе до порушення принципів гуманності, додержання прав людини та принципу необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями, закріплених у ст. 4 ЗУ «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 і не буде вважатися такою, що, в розумінні ст.8 цього Закон, надається в найменш обмежених умовах та такою, що додержує прав і законних інтересів особи, якій надається психіатрична допомога. Тому у задоволенні заяви представника закладу з надання психіатричної допомоги про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_12 у лікарні з суворим наглядом відмовив.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, на яку правильно послався суд першої інстанції, суд ухвалює рішення іменем України. Ухвалене судом або суддею, який діє як суд, рішення може бути скасованим або зміненим лише в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року, прийнята в межах його компетенції та яка не оскаржена прокурором або представниками закладу з надання психіатричної допомоги, тягне за собою правові наслідки для учасників цих правовідносин і таке рішення не може бути скасоване або змінене іншим судом без належної правової процедури.

Постановивши ухвалу про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом стосовно ОСОБА_7 за умови наявності судового рішення, яке набрало законної сили з того самого питання, як про це просить в заяві представник закладу з надання психіатричної допомоги, призведе до того, що суд першої інстанції у непередбачений законом спосіб фактично скасує ухвалу суду від 28 грудня 2020 року про відмову в задоволенні аналогічної заяви. Тим самим, буде створена ситуація правової невизначеності, за якою буде існувати два кардинально різних судових рішення в одному провадженні та з одного й того питання, що є неприпустимим.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що подальше продовження лікування ОСОБА_7 в умовах ДФ «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України», тобто в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом не відповідатимуть вимогам закону та рішенню суду.

Доводи прокурора, що в заяві представника закладу з надання психіатричної допомоги викладені відомості про стан здоров`я ОСОБА_7 , який потребує подальшого продовження застосування примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом, апеляційний суд розцінює як такі, що не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки, як правильно зазначив суд, такі доводи по суті психічного здоров`я ОСОБА_7 вже були предметом судового розгляду за результатами якого постановлена ухвала Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2020 року, яка набрала чинності 05 січня 2021 року

Враховуючив викладене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 94, 95 КК України, ст. ст. 404, 405, 407, 514, 516 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року про відмову в задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4