справа № 462/6046/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2021 року
Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003322 від 19.09.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

уродженця м. Львова, українця, громадянина України,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого, обвинувальний акт відносно якого

скеровано 10.03.2018 року у Франківський районний суд м. Львова

за ч. 2 ст. 185 КК України

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15-ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 18.09.2018 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи у приміщенні торгового центру "Вікторія Гарденс", в якому здійснює свою діяльність ТзОВ "СІЛЬПО -ФУД", який розташований по вул. Кульпарківській, 226 А у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, шляхом вільного доступу, таємно викрав з стелажу коробку, у якій знаходилось 28 пачок жувальних гумок "Orbit", загальною вартістю 198 грн. 80 коп. без ПДВ, які, заховавши у правий рукав куртки, намагався покинути приміщення магазину, однак не довів свого злочинного умислу до кінця із причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий та зупинений працівниками охорони ТзОВ "СІЛЬПО-ФУД".

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що справді, перебуваючи у приміщенні торгового центру "Вікторія Гарденс", в якому здійснює свою діяльність ТзОВ "СІЛЬПО -ФУД", який розташований по вул. Кульпарківській, 226 А у м. Львові, таємно викрав 28 пачок жувальних гумок, однак при виході з магазину був викритий працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченої.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 -ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, за ознакою повторності, оскільки відносно нього 10.03.2018 року скеровано обвинувальний акт до Франківського районного суду м. Львова.

Однак, в судовому засіданні встановлено, що дане кримінальне провадження, яке скеровано з обвинувальним актом до Франківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України не розглянуто по суті, обвинувального вироку не постановлено, а тому не має підстав кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України за ознакою повторності. Його дії слід перекваліфікувати на ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.

Таку позицію викладено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду України від 14.09.2020 року по справі № 591/4366/18.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання»(із змінами станом на 6 листопада 2009р.) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченої. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст.185 КК України, оскільки її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.302,368-371,373-374,376,381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: коробку із жувальними гумками у кількості 28 штук повернути ТзОВ "СІЛЬПО-ФУД", диск із відеозаписом з камер спостереження залишити в матеріалах справи.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьоїстатті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1