Справа № 948/372/21
Провадження № 1-кп/948/41/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2021 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка кримінальне провадження № 0000190 від 20.04.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, не працює, не депутата, заміжньої, раніше не судимої, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітніх доньок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 19 травня 2021 року, досудовим розслідуванням встановлено, що зранку 28.02.2021 близько 10:30 год. ОСОБА_8 прийшла до своєї знайомої ОСОБА_4 до її житлового будинку в АДРЕСА_2 , та попрохала останню допомогти їй здійснити грошовий переказ із зарплатної картки ОСОБА_9 «А-Банк» № 5169 НОМЕР_1 на її ж кредитну картку «ПУМБ» № НОМЕР_2 в сумі 1000 грн., на що ОСОБА_4 погодилася та в цей час у неї виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), а саме грошовими коштами в сумі 1000 грн., що належить ОСОБА_8 , шляхом здійснення грошового переказу на власну картку.

28.02.2021 об 11:00 год. ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий корисливий злочинний умисел, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, взяла в руки мобільний телефон ОСОБА_9 та дізнавшись від неї пароль, зайшла до мобільного додатку «А-24» за допомогою якого перерахувала із зарплатної банківської картки ОСОБА_8 на свою банківську картку № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 1000 грн., при цьому в графі «Призначення платежу» вказала: «Perekaz osobystykh koshtiv. P.I.B. KRIVEHA HALYNA MYКOLAIVNA», з метою обману потерпілої. У подальшому ОСОБА_4 отриманими коштами розпорядилася на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяла потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 1000 грн.

За таких обставин, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

19 травня 2021 року між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_8 укладена угода про примирення, згідно з якою, в зв`язку з тим, що шкода завдана потерпілій відшкодована підозрюваною в повному обсязі, а тому на неї не покладається відшкодування матеріальних збитків.

Потерпіла ОСОБА_8 не має жодних претензій до ОСОБА_4 , що також обґрунтовується фактом визнання підозрюваною власної вини у скоєному кримінальному правопорушенні та її щирим каяттям.

Шкода, завдана вказаним кримінальним правопорушенням, підозрюваною відшкодована потерпілій стороні в повному обсязі, що підтверджується розпискою потерпілої.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого визначено: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання, не вбачається.

Виходячи з викладеного, у відповідності до ст. 65 КК України сторони узгодили, що покарання підозрюваній повинно бути призначене у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік з іспитовим строком відповідно до ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні обвинувачена визнала винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, щиро кається, погоджується на призначення узгодженого покарання та затвердження угоди, ствердила відшкодування нею шкоди ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася.

Водночас прокурор заперечував проти затвердження угоди з огляду на відсутність в санкції ч.1 ст.190 КК України покарання у виді позбавлення волі, яке визначено угодою.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Частина 1 статті 190 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Отже, суд уважає що угода про примирення не відповідає вимогам КПК України, а тому доходить висновку про відмову у затвердженні угоди та продовження розгляду кримінального провадження на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 471, 469, 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

відмовити в затвердженні угоди про примирення від 19 травня 2021 року, укладеної між підозрюваною ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_8 .

Кримінальне провадження продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1