Справа № 761/7947/21
Провадження № 1-кс/761/5399/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 10.02.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 10.02.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, в якій заявник просить скасувати зазначену постанову про відмову у визнаннійого потерпілим.
В обґрунтування скарги заявник зазначає про те, що 10.02.2021 старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021.
Однак, ОСОБА_3 вважає, що таке рішення слідчого є немотивованим та незаконним, у зв`язку з чим постанова про відмову у визнанні його потерпілим підлягає скасуванню.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, його повідомлено про час та дату розгляду скарги завчасно та належним чином. На електронну пошту суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 чи інша уповноважена особа у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, на виклик у судове засідання не з`явились, будь-яких заяв або клопотань не направляли, матеріали кримінального провадження не надали.
З урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а особа, яка подала скаргу, будучи повідомленою про час та дату розгляду скарги, до суду не з`явилась, враховуючи позицію заявника про можливість розгляду скарги у його відсутність, з метою дотримання вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника ОСОБА_3 .
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у їх відсутність.
Проаналізувавши доводи скарги, дослідивши матеріали, які долучені до скарги, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на наступне.
Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.
Як вбачається з матеріалів скарги, Головним слідчим управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
10.02.2021 року старшим слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.
Так, слідчий у своїй постанові послався на те, що в кримінальному провадженні не встановлено факту завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням моральної шкоди, що унеможливлює визнання ОСОБА_3 потерпілим.
Проте, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021.
При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено мотивів на спростування доводів ОСОБА_3 , зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.
Посилання у постанові на положення кримінального процесуального закону та кримінального закону не можна ототожнювати з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.
Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.
Не зважаючи на це та не спростувавши в постанові про відмову у визнані потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди, слідчий в порушення вимог ст.55 КПК України, відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021.
Водночас, слідчим, в порушення вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, обмежився лише викладом відомостей щодо руху досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, посилання на відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_3 моральної шкоди як у матеріалах кримінального провадження, так і у заяві останнього про залучення у якості потерпілого, разом з тим будь-якого висновку чи обґрунтування, тобто мотивів, за яких слідчий прийняв рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, останнім у постанові не наведено, що є неприпустимим.
Враховуючи викладене, постанова старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 10.02.2021про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 10.02.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 10.02.2021 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000026 від 12.01.2021 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1