Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/1914/21
Провадження № 1-кс/723/2712/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року м.Сторожинець

Слідчий суддя Сторожинецького районного суду

Чернівецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про арешт майна, -

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, погодженим із прокурором Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 25 квітня 2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000094 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, з приводу того, що ОСОБА_5 24.04.2021 року діючи за попередньою змовою із групою невстановлених осіб заволодів грошима ОСОБА_6 , який проживає в АДРЕСА_1 в сумі 30000 гривень обманувши останнього що його внук знаходиться в реанімації і потрібні грошові кошти для проведення операції, представившись працівником прокуратури.

В подальшому ОСОБА_5 25.04.2021 року біля 06,00 години діючи за попередньою змовою із невстановленими особами заволодів, грошима ОСОБА_7 , що мешкає по АДРЕСА_1 в сумі 4700 доларів США та 2500 Євро, представившись слідчим.

У вказаному кримінальному провадженні підозрюється ОСОБА_5 , який своїми протиправними діями спричинив матеріальну шкоду в розмірі 246407 (двісті сорок шість тисяч чотириста сім) гривень.

Відповідно до витягу з Државного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності підозрюваного ОСОБА_5 є квартира, що розташована за адресою АДРЕСА_2 .

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування виникла необхідність в арешті квартири, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 оскільки вказана квартира може бути використана, як гарантія прав потерпілих, на відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Клопотання в суді підтримане слідчим ОСОБА_3 , з підстав зазначених в ньому, з додатковими уточненнями, щодо того, що ризиком є можливість відчуження квартири підозрюваним, вартість квартири не відома, хто проживає в квартирі також невідомо, а цивільні позови не заявлялись.

Розглянувши клопотання і дослідивши додані до нього документи слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Згідно з ч.1 ст.170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Клопотання подано слідчим в порядку п.4 ч.2 ст. 170 КПК України із зазначеною в ньому метою щодо забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст.173 КПК України, в частині яка стосується зазначеної мети клопотання згідно якої при вирішенні питиання про арешт майна слідчий судя повинен врахувати наявність: -обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; - розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; - розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; - наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вирішуючи вказане, слідчий суддя знаходить, що повідомлена ОСОБА_5 підозра від 30.04.2021 року, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, що завдало значної шкоди потерпілому є обґрунтованою.

Така обґрунтованість підтверджується показаннями потерпілих, свідків та підозрюваного, а також протоколами прийняття заяв про вчинені кримінальні правопорушення.

Крім цього зі слів потерпілих та підозрюваного підтверджується також і розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Однак слідчим суддею не знайдено доказів розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для підозрюваного чи третіх осіб.
Так зазначаючи про розмір шкоди, слідчий не надав суду доказів щодо вартості житлової квартири із чого і можна було би визначити співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, як про це зазначено в ч. 8 статті 170 КПК України. До того ж слідчий взагалі не вказав такі завдання, які б сприяли необхідності арешту майна підозрюваного.

Із відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, доданих до клопотання, суду відомо, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_3 , однак суду не надано доказів щодо прав третіх осіб на право проживання у цій квартирі. При цьому слідчий суддя враховує, що згідно ч.12 ст. 170 КПК України не допускається заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує також, що цивільний позов по справі не заявлявся, а відповідно суд не може використовувати зазначену слідчим мету арешту майна, яка пов`язана виключно із відшкодуванням шкоди завданої кримінальним правопорушенням в порядку визначеному в ст.ст. 61, 128 КПК України, а саме заявленням і вирішенням цивільного позову у кримінальному провадженні.

Крім цього слідчому судді не надано доказів щодо факту існування обставин, які підтверджують, що незастосування заборони розпорядження (відчуження) квартирою призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі цієї квартири, що вказує на порушення слідчим вимог ч. 11 ст. 170 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Виходячи із зазначених мотивів, очевидним є те, що ні необхідність арешту, пов`язана із відшкодуванням шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) ні наявність ризиків, які полягають в можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна, суду не доведені, а відповідно клопотання є безпідставне і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 61, 128, 170-173, КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 1 (м. Сторожинець) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , що на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити внаслідок його безпідставності.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: