Справа № 141/540/20
Провадження №1-кп/141/1/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.07.2020 року за № 0000085 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кам`яногірка Оратівського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, не працює, раніше не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 06.07.2020 року близько 18 год 00 хв прибула до домогосподарства своєї знайомої ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_2 та, проникнувши через відчинену металеву хвіртку, підійшла до підсобного приміщення. В подальшому, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, направленим на викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, з метою наживи, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та його наслідків і бажаючи їх настання, користуючись відсутністю власниці, яка в цей час перебувала на іншій присадибній ділянці, з підсобного приміщення вказаного домогосподарства таємно скоїла крадіжку 26 курчат місячного віку.

Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядилась на власний розсуд, а саме: викрадених курчат завезла у своє домогосподарство в АДРЕСА_1 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1105,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємному викрадені чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину свою у скоєному визнала повністю, щиро каялась та показала, що вона 06.07.2020 року приблизно о 18 год 00 хв з підсобного приміщення домогосподарства своєї знайомої ОСОБА_5 , що проживає по АДРЕСА_2 викрала 26 курчат місячного віку, які завезла до себе додому.

Крім повного та беззастережного визнання своєї вини, вина обвинуваченої ОСОБА_3 також підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні повністю підтвердила обставини, вказані обвинуваченою.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачена повністю визнала свою вину та враховуючи її покази в судовому засіданні, суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченої добровільна та вона правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення.
При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані, які характеризують особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується негативно, має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судима, а також те, що вона усвідомила свою вину, щиро розкаялася у скоєному, сприяла розкриттю злочину. Дані обставини суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за ч.3 ст. 185 КК України, суд враховує те, що вона вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченій суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої ОСОБА_3 , суд, керуючись ст.50, 65 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки вона злочин вчинила вперше, а тому їй необхідно призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку вона не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки, передбачені ст.76 КК України, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертиз, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

До набуття вироком законної сили суд визнає за можливе відносно обвинуваченої запобіжного заходу не обирати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,65, 66, 67, 75, 76, 185 ч. 3 КК України, ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.
Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи в сумі 326 (триста двадцять шість) гривень 88 коп стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області № 141/431/20 від 11.08.2020 року скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1