Справа № 344/8488/21
Провадження № 1-кп/344/881/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 придбав та зберігав психотропні речовини в особливо великих розмірах без мети збуту.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Так, 18 березня 2021 року близько 19 год. 20 хв. працівниками Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, під час виконання своїх службових обов`язків за адресою м.Івано-Франківськ, вул. Промислова, 1 було зупинено ОСОБА_5 . Того ж дня в період часу з 20 год. 14 хв. по 21 год. 00 хв. за вищевказаною адресою, в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_5 добровільно видав, два полімерних зіп-пакети, в одному із яких було наявне нашарування білої порошкоподібної речовини, а в іншому порошкоподібна речовина білого кольору, та медичну рукавицю в якій знаходився згорток обмотаний ізоляційною стрічкою чорних та червоних кольорів, в середині якого виявлено полімерний зіп-пакет із затверділою речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-21/3052-НЗПРАП від 26.03.2021, полімерний пакет із залишками речовини, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетамін в кількості менше 0,0001 грама, полімерний пакет із порошкоподібною речовиною з грудками, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетамін в кількості 0,5170 грама та полімерний пакет із речовиною в грудці, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетамін в кількості 22,8934 грама.

Загальна кількість вилученої в ОСОБА_5 психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, становить 23,4104 грама, що відповідно до наказу МОЗ № 188 від 01.08.2000 відноситься до особливо великих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та надав суду показання, що дійсно придбав та зберігав психотропну речовину - амфетамін в особливо великих розмірах без мети збуту, в загальній кількості 23,4104 грама, яку добровільно видав працівникам поліції під час проведення огляду місця події.

Він розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро за свою поведінку та вчинок. З матеріалами досудового розслідування ознайомлений, їх не оспорює, у вчиненому щиро кається, просить не досліджувати усі докази, а обмежитися його допитом.

Вислухавши думки учасників процесу суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_5 не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення кримінального правопорушення, їх добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах без мети збуту.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який критично ставиться до вчиненого; є особою молодого віку; раніше не судимий; з повною вищою освітою; позитивно характеризується по місцю проживання та праці; займається волонтерською діяльністю.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини і щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 в ході судового розгляду судом не встановлено.

Крім цього, з досудової доповіді про обвинуваченого вбачається середня ймовірність вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та середній рівень його небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років із застосуванням ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку - три роки, думку обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.309 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами.

В той же час, з урахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання, обставин які характеризують особу обвинуваченого та підтверджують його негативне і критичне ставлення до вчиненого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

В кримінальному провадженні Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № СЕ-19/109-21/3052-НЗПРАП від 26.03.2021. Витрати на залучення експерта становлять 1634,50 гривень та підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною программою.

Нагляд за ОСОБА_5 здійснювати органу пробації за місцем його проживання.

Обраний щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладеними обов`язками - до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) гривні 50 копійок процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення судової експертизи.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили: DVD-R диск з відеозаписом (постанова слідчого від 10.04.2021 року) та DVD-R диск з відеозаписом (постанова слідчого від 12.04.2021 року) - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення; психотропні речовини-амфітамін (постанова слідчого від 31.03.2021 року) - знищити.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати його копію в суді.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_1