Справа 556/2011/20
Номер провадження 1-кп/556/52/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Рядок статзвіту № 369

16.02.2021

Володимирецький районний суд в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю державного обвинувача ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Володимирець кримінальне провадження №0000474 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 року за ст.185 ч.2 КК України до 4 років 1 міс. позбавлення волі, відбуває покарання у ДУ «Полицька виправна колонія №76»,
за ст.391 КК України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком від 06.03.2019 Здолбунівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі, відбуваючи покарання у ДУ «Полицька виправна колонія №76», систематично порушував встановлений режим відбування покарання, за що 13 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, з яких 29.09.2020 допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, за що на підставі ухвали Володимирецького районного суду від 07.10.2020, постановою виконувача обов`язків начальника державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» від 08.10.2020 був переведенні; до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

В подальшому 02.12.2020 об 11 годині 22 хвилин, тимчасово виконувач обов`язків начальника дільниці посиленого контролю державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» майор внутрішньої служби ОСОБА_6 , відповідно графіку залучення засуджених без оплати праці до робіт з благоустрою установи викликано ОСОБА_4 , до кімнати для зберігання особистих речей засуджених дільниці посиленого контролю, оскільки згідно зазначеного графіка в порядку черговості в неробочий час, відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, він повинен залучатись без оплати праці до робіт з благоустрою колонії і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

В присутності оперуповноваженого оперативного відділу старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , інспектора відділу нагляду і безпеки лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_8 , заступника чергового помічника начальника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_9 , молодшого інспектора відділу нагляду та безпеки прапорщики внутрішньої служби ОСОБА_10 , дано встановлену законодавством вказівку засудженому ОСОБА_4 здійснити побілку кімнати для зберігання особистих речей засуджених дільниці посиленого контролю, для цього було виділено змінний одяг, відро із вапном, щітку, та засоби індивідуального захисту (рукавиці, респіратор, захисні окуляри).

Однак, всупереч вимог частини 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України, неодноразово висловлену законну вимогу виконувача обов`язків начальника дільниці посиленого контролю державної установи «Полицька виправна колонія (№76)» майора внутрішньої служби ОСОБА_6 який завдяки своєму службовому становищу має право висувати такі вимоги та віддавати розпорядження, засуджений ОСОБА_4 , умисно, протиправно, без поважних на те причин, маючи можливість виконати законну вимогу (по стану здоров`я працездатний, забезпечений засобами індивідуального захисту та відповідними матеріалами), у відкритій, демонстративній та вираженій у зухвалій формі категорично відмовився виконувати поставлені перед ним вимоги.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом місяця стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери), засуджений ДУ «Полицька ВК №76» ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.391 КК України.

07.12.2020 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні даного злочину.

У даному кримінальному провадженні №0000474 між прокурором ОСОБА_3 , що на підставі ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні, та обвинуваченим укладено угоду про визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України.

Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному в обвинувальному акті діянні, прокурор і обвинувачений узгодили міру покарання за ст.391 КК України та долю речових доказів.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч.4 ст.474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором та судом. Викладені в обвинувальному акті та угоді обставини повністю відповідають фактичним обставинам вчинення злочину.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В даному кримінальному провадженні, вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги що:

? злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, віднесений до умисних нетяжких злочинів;

? внаслідок злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, шкоду завдано лише суспільним інтересам та інтересам держави;

? угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді;

? обвинуваченому належним чином роз`яснено його права та обов`язки при укладенні угоди, наслідки укладення угоди в частині обмеження права на апеляційне оскарження вироку, а також наслідки невиконання угоди. При цьому ОСОБА_4 до підписання угоди ознайомився з її умовами, повністю розуміє її зміст, характер обвинувачення, вид та умови відбування покарання; крім того обвинувачений спроможний виконати взяті на себе зобов`язання за угодою;

? обвинувачений ОСОБА_4 до підписання угоди отримав необхідний рівень інформації щодо змісту угоди, порядку її укладення, інших істотних обставин від свого захисника, на час підписання угоди обвинувачений не страждає жодними захворюваннями, повністю усвідомлює зміст та значення умов угоди;

? умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкціям ст.391 КК України та загальним засадам призначення покарання, визначеним КК України, в т.ч. в частині призначення остаточного покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України;

? діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 оголошено підозру, та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, містить ознаки складу злочину, передбаченого ст.391 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

У відповідності до ст.90 КВК України ОСОБА_4 до часу набрання вироком законної сили підлягає переведенню до Рівненського слідчого ізолятора.

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 16 лютого 2021 року у кримінальному провадженні №0000474, укладену між прокурором ОСОБА_3 , який у відповідності до ст.37 КПК України діє як прокурор у кримінальному провадженні з одного боку, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, призначивши покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

Остаточну міру покарання за сукупністю вироків, з урахуванням вироку Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 року, призначити у відповідності до вимог ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання покарань, у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обраховувати з часу проголошення вироку.

До часу набрання вироком законної сили перевести ОСОБА_4 до Рівненського слідчого ізолятора.

Речовий доказ - диск з відеозаписом - зберігати при справі.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - протягом тридцяти днів з часу отримання копії вироку, в т.ч. обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Прокурором вирок може бути оскаржено виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: