Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

04 березня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_4 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0007340 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 09 грудня 2018 року) про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Херсон, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 гр.України, з повною загальною освітою, раніше судимої: 28.02.2019 р. Нетішинським міським судом Хмельницької обл..за ч.2 ст.185, ст..71 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі обвинувачена просить оскаржуваний вирок суду змінити в частині призначеного покарання та просить застосувать щодо неї положення ст.69 КК України.

Згідно оскаржуваного вироку, ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні злочинів передбачених частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 2 (два) роки. Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального кодексу України, з урахуванням вироку Нетішинського районного суду Хмельницької області, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання визначено у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 постановлено рахувати з 12 січня 2019 року. Також судом вирішено питання щодо долі речових доказів.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачена вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальнсіть, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість. Вказує, що судом першої інстанції не враховано стан її здоров`я, який значно погіршився в умовах тримання під вартою у слідчому ізоляторі.

За вироком суду, 23.11.2018 в період з 14:40 год. по 14:50 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «ССС» ТзОВ «ЦЦЦ Україна», що знаходиться в ТЦ «Злата Плаза», що по вулиці Короленка, 1, в місті Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за нею зі сторони працівників вказаного магазину, шляхом вільного доступу, таємно викрала пару взуття марки «Clara Barson», код 016, вартістю 263,27 гривень, пару взуття марки «Lasocki Comfort», код 013 вартістю 486,71 гривень, пару взуття марки «Lasocki Yong», код 044, вартістю 290,67 гривень, чим завдала потерпілому ТзОВ «ЦЦЦ Україна» майнової шкоди у загальному розмірі 1 040, 65 гривень.
Також, 07.12.2018, в період з 14:30 год. по 14:40 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині «ССС» ТзОВ «ЦЦЦ Україна», що знаходиться в ТЦ «Злата Плаза», що по вулиці Короленка, 1, в місті Рівне, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за нею зі сторони працівників вказаного магазину, шляхом вільного доступу, таємно викрала пару взуття марки «Clara Barson», код 033 вартістю 276,59 гривень, пару взуття марки «Jenny Fairy», код 121 вартістю 253,93 гривень, чим завдала потерпілому ТзОВ «ЦЦЦ Україна» майнової шкоди у загальному розмірі 530,52 гривень.

Обвинувачена подала до суду клопотання про розгляд її апеляційної скарги в режимі відео конференції з Рівненським СІЗО. Однак, на зв`язок із судом вона не вийшла. Зі слів медичного працівника Рівненського СІЗО, у обвинуваченої підвищена температура тіла, проте, вона може брати участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. З урахуванням того, що обвинувачена неодноразово заявляла клопотання про розгляд апеляційної скарги з її участю, але сама через різні причини зривала судові засідання, колегія суддів вважає, що обвинувачена, враховуючи строк покарання, зловживає своїм правом, а тому колегія суддів прийшла до висновку за можливе розглянути справу у її відсутність, і що це не буде порушенням її прав.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора щодо відмови у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З положень статті 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні, зазначеного у вироку кримінального правопорушення, ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом.

Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є вірною та в поданій обвинуваченою апеляційній скарзі не оспорюється.
Беручи до уваги, що в апеляційній скарзі обвинуваченої порушується питання про необгрунтованість вироку внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, колегія суддів керуючись ст.404 КПК України не наводить доводи на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні поставленого їй у вину злочину та його кваліфікації.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про застосування до неї положень ст.69 КК України при призначенні їй покарання за ч.2 ст.185 КК України, є неспроможними з огляду на таке.
Згідно ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) Закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
За вимогами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання.
Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Дискреційні повноваження суду визначаються також Європейським судом з прав людини який у своїх рішеннях (зокрема у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду.
При цьому, за змістом ст.69 КК України призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статі (частини статті) Особливої частини цього Кодексу, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.
У кожному випадку застосування ст.69 КК України суд зобов`язаний у своєму рішенні зазначити, які саме обставини справи або дані про особу винного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, при цьому зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обгрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.
Як вбачається із вироку, обираючи вид та міру покарання обвинуваченій, судом першої інстанції було враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, пом`якшуючу покарання обставину, щире каяття обвинуваченої у вчиненому злочині відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, яка на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також стан здоров`я обвинуваченої, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторної хворої ОСОБА_4 наданої завідувачем Рівненської міської медичної частини філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально виконавчої служби України» в Рівненській області; що обвинувачена судима, останній раз 28.02.2019 Нетішинським міським судом Хмельницької області за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.

Крім того, колегією суддів зі змісту апеляційної скарги обвинуваченої не встановлено інших доводів, які б ствердили про можливість застосування до ОСОБА_4 положень ст.69 КК України.

А тому доводи обвинуваченої, які вона покладає в основу зміни вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та повністю їм суперечать, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку судом першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , було враховано всі необхідні для того обставини та призначено покарання, яке є необхідним та достатним для його виправлення та попереження вчинення ним нових злочинів, а тому доводи апеляційної скарги в частині призначеного покарання є необгрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає вирок суду першої інстанції ухваленим у відповідності до вимог ст.370 КПК України і підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 15 червня 2020 року у кримінальному провадженні №0007340 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 09 грудня 2018 року) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою з моменту отримання копії даного рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3