Провадження №: 1-кп/755/41/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" травня 2021 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000488 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, адвоката, військовозобов`язаного, одруженого, маючого на утримані неповнолітню дитину, 2006 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпровського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 , за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та ОСОБА_4 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до вимог ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження головуючому судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Представник цивільного позивача в підготовче судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про час і місце розгляду справи своєчасно та належним чином, згідно поданого до суду клопотання просив суд здійснювати судовий розгляд у даному судовому засіданні без його участі та розглянути клопотання Департаменту захисту економіки НП України про визначення цивільним позивачем у справі Національної поліції України.

Учасники судового провадження не заперечували проти проведення підготовчого судового розгляду без участі представника цивільного позивача.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 проти призначення судового розгляду даного кримінального провадження заперечував, подав суду скаргу в інтересах обвинуваченого на рішення слідчого та прокурора про повідомлення про підозру в порядку ч.2 ст.303 КПК України, яку просив задовольнити, скасувати:

- повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України, складене 19 червня 2018 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 та погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року, яке вручене ОСОБА_4 19 червня 2018 року,
- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.06.2018 року про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України, складене 08 серпня 2018 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року, яке вручене ОСОБА_4 08 серпня 2018 року,
- повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 08.08.2018 року та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України, складене 22 травня 2019 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року, яке вручене адвокату ОСОБА_4 22 травня 2019 року, а обвинувальний акт повернути прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав скаргу свого захисника та просив суд її задовольнити, скасувавши вказані рішення про повідомлення про підозру, зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а обвинувальний акт повернути прокурору.

Інші захисники та обвинувачений ОСОБА_3 скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 підтримали, просили суд її задовольнити та повернути акт прокурору.

Вивчивши скаргу з додатками, обвинувальний акт та додані до нього матеріали, письмові заперечення прокурора на скаргу, вислухавши думки прокурора, захисників та обвинувачених, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Згідно п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Частину 1 ст.303 доповнено пунктом 10 згідно підпункту 23 п.7 §1 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIІI від 03.10.2017 (далі Закон).
Разом з тим, відповідно до п.4 §2 розділу 4 Закону, підпункти 11-27, 45 п.7 §1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають
зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Вказаний Закон був прийнятий 03.10.2017, набрав чинності тільки з 15.12.2017, а окремі його положення (підпункти 11-27, 45 п.7 §1 розділу 4) почали діяти з 15.03.2018, тобто через три місяці після прийняття.
Отже, приймаючи до уваги те, що у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань внесені до 15.03.2018, суд погоджується, що сторона захисту не мала можливості та законного права оскаржити повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри під час досудового розслідування.
Крім того, як вбачається з наданих захисником документів, стороною захисту в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України було подано до Шевченківського районного суду м.Києва скаргу на повідомлення про підозру ОСОБА_12 від 19.06.2018, однак у зв`язку із тим, що норма п.10 ч.1 ст.303 КПК України не має зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після 15.03.2018, ухвалою слідчого судді від 28.08.2018 відмовлено у задоволенні вказаної скарги (справа №761/32258/18).
При цьому у вказаній ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 28.08.2018 не надано оцінку законності чи незаконності повідомлення про підозру ОСОБА_12 від 19.06.2018.
Відповідно до вимог ч.2 ст.303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Таким чином, на думку суду, сторона захисту у відповідності до вимог ч.2 ст.303 КПК України, має право подати скаргу на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, зокрема на повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Наданими стороною захисту та дослідженими судом матеріалами, необхідними для розгляду даної скарги у підготовчому судовому засіданні, підтверджено, що в порядку ст.12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом ОСОБА_13 складено присягу адвоката України та відповідно до рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № 109 від 27.05.2004, видано Свідоцтво про право на адвокатською діяльністю №2605/10, та посвідчення адвоката.
Отже, ОСОБА_4 перебуває у статусі адвоката та входить до кола осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження, відповідно до ст.ст.480, 481 КПК України.
Із матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000488 від 03.03.2018, старшим групи слідчих даному кримінальному провадженні, а саме старшим слідчим в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , о 02 годині 27 хвилин 19.06.2018, в приміщенні ГСУ СБ України, розташованому за адресою: м.Київ, вул.Володимирська, 33, адвокату ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Повідомлення адвокату ОСОБА_14 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, складено старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 та погоджено прокурором першого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 .
Відповідно до вимог ч.1 ст.276 КПК України особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.277 КПК письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити, крім іншого, прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення, та підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
У відповідності до вимог ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, статті 277 та 278 КПК України передбачають порядок складання та вручення письмового повідомлення про підозру і, як результат такої дії, є набуття особою статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.
Отже, у КПК закріплений єдиний процесуальний прядок повідомлення про підозру будь-якій особі, проте існує категорія осіб, щодо яких процесуальна форма їх повідомлення про підозру ускладнюється, тобто запроваджуються додаткові, порівняно із главою 22 КПК України, гарантії, що надаються державою.
Нормами ст.480 КПК України визначено осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження.
Особливий порядок кримінального провадження застосовується в тому числі й стосовно адвоката.
Пунктом 1 ч.1 ст.481 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.
Також, пряма вимога щодо особливого порядку кримінального провадження стосовно адвоката, вказана в п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно якого, повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.
Таким чином, дублювання вимог п.1 ч.1 ст.481 КПК України вимогами п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» свідчить про підвищену увагу законодавця до необхідності забезпечення гарантій адвокатської діяльності.
Положеннями ст.8 Конституції України визначено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Частина 2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Частиною 2 ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий уповноважений:
1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;
2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;
3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;
5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;
6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;
7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;
8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;
9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Отже, складання та здійснення повідомлення про підозру особам, вказаним у главі 37 КПК України (у тому числі й адвокату), не входить до кола повноважень слідчого.
Таким чином, слідчий має діяти в кримінальному провадженні в межах своєї компетенції, серед якої відсутнє право складати та здійснювати повідомлення про підозру особам, вказаним у главі 37 КПК (у тому числі й адвокату).
Разом з тим, повідомлення адвокату ОСОБА_14 про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, складено та повідомлено старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 , який не є Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури.
Частиною 2 ст.36 КПК України унормовується процесуальне становище прокурора процесуального керівника досудовим розслідуванням.
Так, ч.2 ст.36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, серед іншого уповноважений: приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; повідомляти особі про підозру; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Отже, погодження повідомлення про підозру особам, вказаним у главі 37 КПК України (у тому числі й адвокату), не входить до кола повноважень прокурора, як процесуального керівника, а здійснюється, за правилами ч.1 ст.481 КПК України Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.
Разом з тим, з повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України від 19.06.2018, вбачається, що воно погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , який не є Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури.
Таким чином, підозрюваною особа стає з моменту вручення їй повідомлення про підозру. Повідомлення про підозру адвокату має скласти і вручити саме Генеральний прокурор України, його заступник, керівник обласної прокуратури. Складення повідомлення про підозру та вручення повідомлення про підозру слідчим є здійснення вказаної процесуальної дії неналежною (неуповноваженою) особою і не має своїм наслідком залучення адвоката до участі у кримінальному провадженні як підозрюваного (в подальшому обвинуваченого).
Водночас, здійснення повідомлення про підозру адвокату неналежним суб`єктом має правові наслідки, а саме така особа не вважається притягнутою до кримінальної відповідальності.
Відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді даної скарги суд застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у пункті 46 рішення від 27 лютого 1980 року № 6903/75 у справі Девеер проти Бельгії (Deweer V. Belgium) зазначається, що «для цілей частини першої статті 6 Конвенції «звинувачення» (charge) може бути визначене як офіційне повідомлення, надане індивіду компетентним суб`єктом про те, що така особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення».
Вказана позиція підтверджується Окремою думкою суддів Великої Палати Верховного Суду на постанову від 08.11. 2018 у справі №800/536/17 (провадження №11-589can18) і правовою позицією, викладеною у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №349/1487/14-к (провадження № 51-4717 км 18).
Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у праві №536/2475/14-к (провадження № 13-34кс19)зауважила, що виділяють кілька підходів до розуміння поняття «здійснення повідомлення про підозру». Перший підхід полягає у розумінні повідомлення про підозру як процесуального рішення, прийнятого уповноваженим на це органом/посадовою особою з підстав та в порядку, визначеному КПК України. Другий підхід передбачає сукупність ряду послідовних процесуальних дій, які охоплюють собою окремі етапи.

Із системного аналізу норм глави 22 КПК України вбачається, що процедуру здійснення повідомлення про підозру особі можна умовно поділити на такі етапи:

1) етап прийняття рішення щодо необхідності здійснення особі повідомлення про підозру, який передбачає перевірку підстав здійснення такого повідомлення згідно з частиною першою статті 276 КПК України, дотримання процесуальних гарантій під час проведення тих чи інших слідчих або оперативно-розшукових дій або застосування запобіжних заходів, які вчинялись до моменту здійснення такого повідомлення. На цьому етапі відбувається формування волевиявлення уповноваженої посадової особи (слідчого або прокурора) про необхідність здійснення повідомлення про підозру;

2) етап об`єктивації/вираження сформованого внутрішнього волевиявлення уповноваженої посадової особи щодо прийнятого рішення в зовнішню форму шляхом складання тексту повідомлення про підозру відповідно до вимог, передбачених статтею 277 КПК України, та його підписання;

3) етап доведення інформації до відома адресата, щодо якого прийняте рішення про повідомлення про підозру, шляхом безпосереднього вручення його тексту особі згідно зі статтею 278 КПК України. На цьому етапі відбувається також повідомлення прав підозрюваному, а в разі якщо підозрюваний висловить відповідне прохання, то йому зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав (частина третя статті 276 КПК України).

Потрібно також зауважити, що законодавство передбачає можливість (у разі необхідності) зміни волевиявлення щодо здійснення повідомлення про підозру у формі зміни раніше повідомленої або ж повідомлення нової підозри в порядку, визначеному статтею 279 КПК України.

Так, згідно з ч.1 ст.279 КПК України у випадку виникнення підстав і повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08.08.2018 за правилами ст.481 КПК України заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 повідомлено адвокату ОСОБА_12 про зміну раніше повідомленої підозри від 19.06.2018, тобто відповідно до вимог ст.279 КПК України змінено повідомлення про підозру від 19.06.2018, яке, на думку суду, не відповідає вимогам ст.ст.480 та 481 КПК України та за яким ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000488.
Також, 22.05.2019 за правилами ст.481 КПК України заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 повідомлено адвокату ОСОБА_12 про зміну раніше повідомленої підозри від 08.08.2018, тобто відповідно до вимог ст.279 КПК України, змінено повідомлення про підозру від 08.08.2018, за яким ОСОБА_4 не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні №0000488.
Цим же рішенням від 22.05.2019 заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 повідомлено ОСОБА_4 про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року.
На думку суду, подальші повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 08.08.2018 та 22.05.2019, фактично змінюють повідомлення ОСОБА_14 про підозру від 19.06.2018, за яким останній не набув статусу підозрюваного, та яке фактично є незаконними, так як не відповідають вимогам ст.ст.480 та 481 КПК України, а тому повідомлення про підозру ОСОБА_12 від 19.06.2018, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 08.08.2018 підлягають скасуванню, а повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 22.05.2019 скасуванню в частині зміни раніше повідомленої підозри від 08.08.2018 року.
Вказані вище обставини вказують на відсутність у ОСОБА_4 відповідного процесуального статусу підозрюваного за ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України, а відтак обвинувальний акт в цій частині складено в кримінальному провадженні відносно особи, яка не набула, в силу положень КПК України, статусу підозрюваної особи у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору.

Щодо вимог скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в частині скасування повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України, складеного 22 травня 2019 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року, яке вручене адвокату ОСОБА_4 22 травня 2019 року, суд не заходить підстав для її задоволення в цій частині, оскільки нове повідомлення про підозру складене та вручене відповідно до вимог та в порядку норм, закріплених у главі 37 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 19 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.2-3, 7-9, 22, 36-37, 40, 42, 110, 276-279, 291, 303, 307, 314-315, 369-372, 376, 395, 480-481 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на рішення слідчого та прокурора про повідомлення про підозру в порядку ч.2 ст.303 КПК України задовольнити частково.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України, складене 19 червня 2018 року старшим слідчим в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_9 та погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління наглядової діяльності Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року, яке вручене ОСОБА_4 19 червня 2018 року, скасувати.
Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 19.06.2018 року про вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України, складене 08 серпня 2018 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року, яке вручене ОСОБА_4 08 серпня 2018 року, скасувати.
Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 08.08.2018 року та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України, складене 22 травня 2019 року заступником Генерального прокурора України ОСОБА_11 у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року, яке вручене адвокату ОСОБА_4 22 травня 2019 року, скасувати в частині зміни раніше повідомленої підозри від 08.08.2018 року.
В іншій частині скарги відмовити.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000488 від 03.03.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.368, ч.4 ст.27 ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.1 ст.190 КК України, повернути прокурору.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 16-00 годині 25 травня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1