Справа № 504/490/21
Номер провадження 1-кп/504/709/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Матроска Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, вдівця, має на утриманні н/л дитину 2015 рр.н., механіка-водія 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого

ст.407 ч.4 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді механіка-водія 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст.2, 9, 11, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, 04.03.2019р. о 08 годині 00 хвилин не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин з лікувального закладу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжував ухилятися від військової служби до 05.02.2021р., проводячи свій вільний час на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що 28.04.2018р. його на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2018р. №57-РС прийнято на військову службу за контрактом, строком на три роки, зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду механіка - водія 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2

19.02.2019р. він, згідно направлення командира військової частини НОМЕР_1 та начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2019 №5, був направлений до Військово - медичного клінічного центру Південного регіону ( АДРЕСА_3 ), для стаціонарного лікування, перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі у період з 19.02.2019р. по 04.03.2019р., після чого 04.03.2019р. зобов`язаний був повернутися до розташування військової частини НОМЕР_1 , однак цього не зробив. Після виписки з госпіталю направився додому, де перебував до 05.02.2021р., проводячи час на власний розсуд, ухиляючись від обов`язків військової служби. 05.02.2021р. він добровільно прибув до військової прокуратури і заявив про себе. У вчиненому злочині розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Зі вступною промовою учасники процесу виступити відмовилися.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.407 ч.4 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин з лікувального закладу, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого, в тому числі матеріали наданої досудової доповіді, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_4 , те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів: нарколога, психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проходження служби, є вдівцем, має на утриманні н/л дитину 2015 р.н., скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії тяжких відповідно до ст.12 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині), активне сприяння розкриття злочину, те, що він приймав безпосередню участь в антитерористичній операції.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

В судових дебатах прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 просив суд застосувати до обвинуваченого ст.ст.75, 76 КК України, тобто звільнити його від відбування покарання з випробуванням та покласти відповідні обов`язки.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.349, 371-373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 2 (двох) років іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_4 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частини, а після звільнення з військової служби - уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1