Справа №523/3390/21
Провадження №1-кп/523/1043/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
(повний текст)

25 березня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

представника територіального відділу служби у справах дітей ОМР у Суворовському районі ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в ході розгляду в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта від 16.02.2021 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0000564, внесеному до ЄРДР 15.09.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, зі слів - учня 3-го курсу ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», офіційно неодруженого та непрацевлаштованого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.11.2019 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси 25.02.2021 року з Одеської місцевої прокуратури №4 (Суворовської окружної прокуратури м.Одеси) надійшли означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, які за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями того ж дня передані для розгляду судді ОСОБА_1 .

Прокурором ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.315 КК України до суду подано та в судовому засіданні підтримано письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не розпочатий, строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування й суду, вчинення іншого кримінального правопорушення), не відпали.

Заслухавши в підготовчому судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши захисника ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з`ясувавши позицію вказаного обвинуваченого, який підтримав свого захисника, дізнавшись думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали підготовчого провадження та додатково надані стороною обвинувачення відповідні документи, суд дійшов наступних висновків.

За ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
З матеріалів судового провадження вбачається, що за ухвалою слідчого судді від 27.01.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до 26.03.2021 року.
За обвинувальним актом, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час підготовчого провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 (зі слів) навчається на 3-у курсі ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», забезпечений місцем реєстрації та проживання в Одеській області, але останній офіційно непрацевлаштований і неодружений, притягувався до кримінальної відповідальності та є раніше судимою особою, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а інкриміноване йому діяння мало місце в період іспитового строку за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18.11.2019 року, що у випадку доведеності його провини в конкретному випадку тягне призначення покарання з урахуванням положень ст.71 КК України, яке належить відбувати реально, та в провадженні іншого суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням вказаної особи у скоєнні кримінально-протиправного діяння корисливої спрямованості (ч.3 ст.185 КК України).
Необхідно зауважити на тому, що викладені у розглядуваному клопотанні доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування висунутої обвинуваченому ОСОБА_7 підозри досліджені слідчим суддею за ухвалою від 27.01.2021 року.
Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до шести років, частково підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному обвинуваченому кримінальним правопорушенням, тяжкістю висунутого йому обвинувачення та його наслідками, а доводи захисника не містять переконливих підстав застосування такого м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого, що обумовить гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку.

З урахуванням викладеного та зважаючи на особисті дані обвинуваченого ОСОБА_7 , який є раніше судимою особою та інкриміноване йому діяння мало місце в період іспитового строку за попереднім вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18.11.2019 року, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права до поваги зазначеної особи на його свободу.
Згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Між тим, за ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року (п.63), за якою відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції, при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникти із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.
Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зважаючи на характеризуючі його особу дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинуваченого ОСОБА_7 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України та практику суду Конвенційної юрисдикції, зважаючи на характер і обставини інкримінованого обвинуваченому діяння, його майновий і сімейний стан та на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне одночасно визначити альтернативний вид запобіжного заходу, - заставу в цьому кримінальному провадженні у розмірі, визначеному абзацом 2 ч.5 ст.182 означеного Кодексу.
Керуючись ст.ст.22, 26, 171, 177-178, 182-183, 194, 314-315, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 23.05.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 23.05.2021 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1