Справа № 463/4807/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/713/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.06.2021 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:
ухвалою слідчого судді у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 12.02.2021 про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 388 КК України відмовлено.

На ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задовольнити його скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 388 КК України не вносилися, а тому здійснення досудового розслідування в цій частині є недопустимим. Вказує, що відсутня об`єктивна сторона та об`єкт злочину, передбаченого ч. 2 ст. 388 КК України. Вказує, що на даний час відповідальність за невиконання ухвали слідчого судді Кримінальним кодексом не встановлена. Про необґрунтованість підозри за ст. 382 КК України вказано в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11.09.2020 року про обрання запобіжного заходу. Вказує, що він не є службовою особою, а тому не може бути суб`єктом, інкримінованих йому злочинів. Зазначає, що у його діях відсутній умисел на вчинення злочинів, а також кваліфікуюча ознака вчинення злочинів групою осіб.

Заслухавши доповідача, пояснення підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені доводи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

З матеріалів справи встановлено, що в провадженні слідчого ТУ ДБР у м. Львові перебувають матеріали кримінального провадження № 0000055 від 19.03.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 388 КК України.

Про зміну підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень 12.02.2021 року було повідомлено ОСОБА_6 ..

Частинами 1-3 ст.276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Наведене в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» поняття «обґрунтована підозра», означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Так, оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в контексті її розуміння ЄСПЛ, наявна.

А тому, доводи апеляційної скарги стосовно невідповідності повідомлення про підозру критеріям «обґрунтованої підозри» є безпідставними, оскільки, на думку апеляційного суду, повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 388 КК України, відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Висновок слідчого судді про те, що факт повідомлення особі про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення не є актом обвинувачення цієї особи у вчиненні такого правопорушення, а тому мотиви скарги з приводу необґрунтованості підозри не впливають на висновки суду щодо обставин повідомлення ОСОБА_6 про зміну його підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та обставин проведення досудового слідства, на думку колегії суддів є правильним.

На переконання колегії суддів слідчий суддя вірно зазначив, що на стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри має перевірятися слідчим суддею не з точки розу доведеності вини, а з точки зору того, що після повідомлення особи про її підозру у вчиненні кримінального правопорушення органом досудового слідства дотримуються вимоги кримінального процесуального закону щодо розумних строків проведення досудового слідства та дотримання органом досудового слідства прав та свобод підозрюваної особи під час слідства. А тому слідчий суддя, здійснюючи судовий розгляд скарги на повідомлення про підозру не уповноважений досліджувати та оцінювати докази, що стали підставою для повідомлення ОСОБА_6 про його підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та надавати юридичну кваліфікацію діям підозрюваної особи.

Крім того, оцінка обґрунтованості підозри у вказаному кримінальному провадженні надавалась в ухвалі Личаківського районного суду м. Львова від 11.09.2020 року про обрання підозрюваному запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою КК України ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.06.2021 року слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 424 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:
ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.06.2021 року про відмову у задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_6 про скасування повідомлення слідчого Першого слідчого відділу Слідчого Управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_8 від 12.02.2021 про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 388 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4