Справа № 953/653/21
н/п 1-кс/953/6286/21
"25" червня 2021 р. . Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

24 червня 2021 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , в якому вона просить накласти арешт з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності, а саме:
- квартиру однокімнатну, загальною площею 36,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, спільно з начальником Управління соціального захисту населення Харківської РДА (далі УСЗН Харківської РДА) ОСОБА_6 та головним спеціалістом з кадрових питань УСЗН Харківської РДА ОСОБА_7 здійснили заволодіння бюджетними коштами за наступних обставин.
Так, ОСОБА_6 згідно розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 228-к від 25.10.2017 призначена на посаду начальника УСЗН Харківської РДА.
Відповідно до посадової інструкції першого заступника начальника УСЗН Харківської РДА ОСОБА_6 здійснювала загальний контроль за діяльністю відділів управління, несла відповідальність за виконання покладених на управління завдань, у разі відсутності начальника управління виконувала його обов`язки, виконувала доручення керівництва, організовувала підготовку проектів розпоряджень, наказів та рішень з питань, що стосуються компетенції, подавала у межах своїх повноважень пропозиції щодо призначення на посади, звільнення з посад та переміщення працівників управління, своєчасного заміщення вакансій, заохочення, накладання стягнень та інших питань службової діяльності, контролювала діяльність підлеглих.
Відповідно до п. 9 Положення про УСЗН Харківської РДА, затвердженого розпорядженням голови Харківської РДА № 23 від 31.01.2014, ОСОБА_6 має вищезазначені права та обов`язки.
Таким чином, як зазначено у клопотанні слідчим, ОСОБА_6 є службовою особою, яка обіймає постійно в органах державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій.
ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника УСЗН Харківської РДА, маючи досвід та навички протиправного заволодіння бюджетними коштами шляхом фіктивного працевлаштування осіб до складу працівників УСЗН Харківської РДА, з подальшим оберненням на свою користь грошових коштів, які будуть нараховані та виплачені вказаним особам як заробітна плата, у січні 2018 року, в невстановлений слідством день, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами УСЗН Харківської РДА запропонувала ОСОБА_7 вчиняти заволодіння бюджетними коштами вказаним шляхом. ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами УСЗН Харківської РДА погодилась на протиправну пропозицію ОСОБА_6 .
Так, у січні 2018 року ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, підшукала ОСОБА_5 , що була працевлаштована в УСЗН Харківської РДА та знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, як особу, яку планувалось поновити на роботі в УСЗН Харківської РДА після вказаної відпустки та запропонувала останній фіктивно приступити до роботи до УСЗН Харківської РДА без фактичного виконання службових обов`язків для подальшого заволодіння грошовими коштами, які будуть нараховані та виплачені їй як заробітна плата.
ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами УСЗН Харківської РДА погодилась на погодилась на протиправну пропозицію ОСОБА_6 .
15.01.2018 ОСОБА_5 , реалізуючи загальний з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинний умисел, звернулась до УСЗН Харківської РДА з заявою про переривання відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та дозволу приступити до роботи з 01.02.2018 на повний робочий день усвідомлюючи, що фактично роботу виконувати не буде.
15.01.2018 ОСОБА_6 , повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем та реалізуючи спільний з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 злочинний умисел, знаходячись у приміщенні УСЗН Харківської РДА за адресою: м. Харків, пр-т Гагаріна, 157-А, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 не буде виконувати роботу, видала наказ №5-к про переривання відпустки по догляду за дитиною по досягнення 3-річного віку та дозволу приступити до роботи ОСОБА_5 на посаді головного спеціаліста з кадрових питань фінансово-адміністративного відділу УСЗН Харківської РДА.
ОСОБА_7 , достовірно знаючи про фіктивне працевлаштування ОСОБА_5 на посаду головного спеціаліста з кадрових питань фінансово-адміністративного відділу УСЗН Харківської РДА та усвідомлюючи, що ОСОБА_5 фактично не працює в УСЗН Харківської РДА, діючи умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, у період з 01.02.2018 по 24.02.2020, склала табелі обліку робочого часу працівників УСЗН Харківської РДА до яких внесла завідомо неправдиві відомості про явку на роботу ОСОБА_5 .
Після чого ОСОБА_6 , у період з лютого 2018 року по лютий 2020 року, повторно, діючи умисно, реалізуючи злочинний умисел, погодила складені ОСОБА_7 табелі обліку робочого часу з завідомо неправдивими відомостями щодо явки на роботу ОСОБА_5 та затвердила відомості про нарахування останній заробітної плати, внаслідок чого УСЗН Харківської РГА необґрунтовано нарахована та виплачена ОСОБА_5 за вказаний період заробітна плата на загальну суму 191 060,43 грн.
В свою чергу ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами УСЗН Харківської РДА та усвідомлюючи, що вона фактично в УСЗН Харківської РДА не працює, діючи умисно, з корисливих мотивів, у період з лютого 2018 року по лютий 2020 року отримані на свою банківську картку АТ «КБ ПриватБанк» грошові кошти у вигляді заробітної плати УСЗН Харківської РДА, діючи узгоджено з ОСОБА_6 щодо перерозподілу грошових коштів, отриманих в результаті злочинної діяльності, частину грошових коштів перераховувала на банківські рахунки, визначені ОСОБА_6 , а частину використала на власні потреби, внаслідок чого ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи бюджетними коштами УСЗН Харківської РДА на загальну суму 191 060,43 грн.
В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за період з 01.02.2018 по 24.02.2020 УСЗН Харківської РДА необґрунтовано нарахована та виплачена ОСОБА_5 заробітна плата на загальну суму 191 060,43 грн., внаслідок чого УСЗН Харківської РДА завдано матеріальної шкоди у вказаному розмірі.
22 червня 2021 року органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191 КК України, тобто у пособництві у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Згідно з висновком судової економічної експертизи від 14.08.2020 №8/119СЕ-20 встановлено, що документально підтверджується, що ОСОБА_5 УСЗН Харківської РДА з моменту працевлаштування 04.04.2017 по 31.03.2020 нараховано заробітної плати та інших виплат у розмірі 242 933,64 грн, виплачено 191 060,43 грн.
Таким чином, розмір спричиненої матеріальної шкоди, завданої вищевказаними протиправними діями у тому числі підозрюваної ОСОБА_5 склав 191 060,43 грн.
З метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваної.
Встановлено, що згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 260855235 від 10.06.2021 р. підозрювана ОСОБА_8 (іпн НОМЕР_1 ) має у власності однокімнатну квартиру, загальною площею 36,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 .
Необхідність накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , - обґрунтовується необхідністю відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).
Вказані обставини виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної ОСОБА_5 , чим може бути виконане завдання кримінального провадження.
На думку слідчого, підозрювана ОСОБА_5 , отримавши відомості про можливий арешт її майна, має можливість здійснити її переоформлення на іншого власника або в інший спосіб приховати майно від органу досудового розслідування, що унеможливить його арешт, у зв`язку з чим орган досудового розслідування вважає необхідним розгляд клопотання про арешт майна здійснити без повідомлення підозрюваної та її захисника.
З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову) згідно п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, орган досудового розслідування просить застосувати під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту нерухомого майна, що належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідча ОСОБА_3 надала суду заяву про розгляд поданого нею клопотання без її участі у зв`язку зі службовою зайнятістю та проведенням раніше запланових слідчих дій, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрювана ОСОБА_5 , власниця майна, у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довела наявність вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України, 22.06.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191 КК України, а тому з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), вважає за доцільне накласти арешт на зазначене в клопотанні належне підозрюваній ОСОБА_5 на праві приватної власності нерухоме майно, шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на майно, що належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності, а саме:
- квартиру однокімнатну, загальною площею 36,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , -
шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1