Справа №295/5773/21
УХВАЛА
щодо застосування запобіжного заходу

12.05.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3
слідчого Житомирського РУП ОСОБА_4
захисника - адвоката ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000751 від 10.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івановичі, Пулинського р-ну, Житомирської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
ВСТАНОВИВ:
І. Суть клопотання
12.05.2021 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб.
В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000751 від 10.05.2021 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Слідчий в клопотанні вказує, що 10.05.2021 р. близько 03:00 год. ОСОБА_6 за допомогою викрутки пошкодив замок автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1972 року випуску, який знаходився поблизу ТОВ "Альфа-щит" за адресою: вул. Промислова 10, м. Житомир. За допомогою викрутки та ножа намагався привести двигун автомобіля в дію, однак з причин, що не залежали від його волі, не зміг зрушити автомобіль з місця. ОСОБА_6 викрав з транспортного засобу автомагнітолу ТМ «Pioneer», шуруповерт ТМ «ЕLTOS», які належать ОСОБА_8 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1 000,00 грн.
Крім того, 10.05.2021 р. близько 04:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за вказаною адресою, за допомогою викрутки, пошкодив двері та незаконно повторно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , чим завдав потерпілому матеріального збитку на суму 28 000,00 грн.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 року; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 р.; даними протоколу огляду предмету від 10.05.2021 р.; даними протоколу огляду предмету від 10.05.2021 р.; даними протоколу затримання ОСОБА_6 від 10.05.2021 р.; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 10.05.2021р.; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 10.05.2021 р.; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 10.05.2021 р.; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушеннявід ОСОБА_8 від 10.05.2021 року; даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 року; даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 р.; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 р.; даними протоколу огляду предмету від 10.05.2021 р.; даними протоколу огляду предмету від 10.05.2021 р.; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 10.05.2021 р.; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 10.05.2021 р.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, на переконання слідчого, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти виникненню встановлених ризиків.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами.
В судовому засіданні прокурор Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та слідчий Житомирського РУП ОСОБА_4 клопотання підтримали з підстав, викладених в ньому, просили задоволити. Прокурор зазначив, що на його переконання будь-який інший запобіжний захід не зможе запобігти ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні свою причетність до вчинення злочину, інкримінованого йому органом досудового розслідування, визнав. Вказав, що завданий потерпілим матеріальний збиток буде відшкодовувати, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що ризики, на які слідчий посилався в клопотанні, є лише припущеннями органу досудового розслідування, які не підтверджені належними доказами. Просив застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що, на його думку, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та цілком зможе запобігти заявленим прокурором ризикам.
ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді
Слідчим суддею встановлено, що слідчими Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000751 від 10.05.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, по факту незакінченого замаху на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1972 року випуску; таємному викраденні майна, яке належить ОСОБА_8 , поєднаному з проникненням до транспортного засобу; незаконному заволодінні автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9
10.05.2021 року о 08 год.32 хв ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
10.05.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України - незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинений повторно; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище; незаконне заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно.
Згідно клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 , можливо, вчинив злочини, зазначені в клопотанні, що підтверджується, зокрема: даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 року; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ; даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 р.; даними протоколу огляду предмету від 10.05.2021 р.; даними протоколу огляду предмету від 10.05.2021 р.; даними протоколу затримання ОСОБА_6 від 10.05.2021 р.; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 10.05.2021р.; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 10.05.2021 р.; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 10.05.2021 р.; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 10.05.2021 року; даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 року; даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 р.; даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 ; даними протоколу огляду місця події від 10.05.2021 р.; даними протоколу огляду предмету від 10.05.2021 р.; даними протоколу огляду предмету від 10.05.2021 р.; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 10.05.2021 р.; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 10.05.2021 р.

Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, на які він посилається, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів проти власності, які згідно правил ст. 12 КК України, є тяжкими, а також те, що за вчинення таких злочинів КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує підозрюваному, можливість вчинити інше правопорушення.
Отже, усвідомлення можливого призначення покарання у вигляді позбавлення волі, на думку слідчого судді, може свідчити, що ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
Не безпідставними є доводи прокурора щодо наявності ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності.

Відповідно до вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 02.07.2019 року ОСОБА_6 був засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюються у вчиненні тяжкого злочину, наявність вагомих доказів, які підтверджують його причетність до його вчинення, наявність доведених ризиків.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, можливе притягнення до кримінальної відповідальності, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.
Аналогічна правова позиція висловлена в рішенні Європейського суду з прав людини Мамедов проти Росії від 01.06.2006 року, відповідно до якого посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Клішин проти України від 23.02.2012 року вбачається, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.
В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" слідчим суддям нижчих інстанцій надано роз`яснення, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний, серед іншого, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про обрання та/або продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою у багатьох випадках навіть не розглядалася.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що 30.01.2020 року у пілотному рішенні "Сукачов проти України" ЄСПЛ вказав на заходи загального характеру, які Україна має вжити протягом 18 місяців. Так у п.147 даного рішення зазначено, що проблема переповненості протягом попереднього ув`язнення тісно пов`язана з іншою проблемою, яка часто виявляється у рішеннях проти України стосовно скарг відповідно до статті 5, а саме, надмірною тривалістю попереднього ув`язнення. Зокрема, він неодноразово визнавав порушення статті 5 § 3 Конвенції у зв`язку з відсутністю належного виправдання як для коротких, так і для довгих періодів попереднього ув`язнення в Україні (див., наприклад, Kharchenko v. Ukraine, no. 40107/02, § 99, 10 лютого 2011; Komarova v. Ukraine, № 13371/06, §§ 77-81, 16 травня 2013; Osakovskiy v. Ukraine, № 13406/06, §§ 82-85, 17 липня 2014; Yaroshovets and Others v. Ukraine, №№ 74820/10 та 4 інших, §§ 123-28, 3 грудня 2015; Ignatov v. Ukraine, № 40583/15, §§ 40-42, 15 грудня 2016; Zherdev v. Ukraine, № 34015/07, §§ 121-24, 27 квітня 2017; Makarenko v. Ukraine, № 622/11, §§ 91-94, 30 січня 2018; та Krivolapov v. Ukraine, № 5406/07, §§ 106-08, 2 жовтня 2018).
На сьогодні Суд визнав порушення статті 5 § 3 Конвенції у більш ніж дев`яноста справах проти України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, згідно зі ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що підозрюваний підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, за скоєння якого передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі до 8 років; вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення; наявність доведених ризиків; а також те, що підозрюваний має постійне зареєстроване місце проживання, працює неофіційно, те, що він є особою достатньо молодого віку; свою причетність до вчинення злочину визнав; завдану матеріальну шкоду зобов`язується виплатити потерпілим.
Слідчий суддя вважає, що наявність попередніх судимостей не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови відсутності переконливих доказів про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування або судового провадження.
Слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено наявність обґрунтованих фактів, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, доведеним прокурором. Наявність щодо підозрюваного обвинувального вироку суду за вчинення іншого кримінального правопорушення, не може бути визначальним критерієм для встановлення наявності підстав для застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
А відтак, з урахуванням викладених обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування щодо підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 194 КПК України для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст. 177 КПК України, тобто забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.
З огляду на встановлені під час розгляду клопотання та викладені вище обставини, слідчий суддя вважає за доцільне обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати зареєстроване місце проживання цілодобово із застосуванням електронних засобів контролю.
Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1, 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На думку слідчого судді вказаний запобіжний захід та покладені на ОСОБА_6 обов`язки зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможуть запобігти ризикам, доведеним прокурором, зокрема, унеможливлять можливість переховування від органу досудового розслідування та зневілюють ризик можливість вчинення нових злочинів.
Беручи до уваги встановлені обставини, слідчий суддя забороняє підозрюваному залишати зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, та покладає на нього обов`язок носити електронний засіб контролю.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 196, 197, 202, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити частково.

Відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати цілодобово місце зареєстрованого проживання за адресою АДРЕСА_1 строком на 60 діб до 09.07.2021 року (включно).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

2.уникати від спілкування зі свідками чи потерпілими у даному кримінальному провадженні;

3. носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити строк дії ухвали до 09.07.2021 року.

По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України зобов`язати уповноважених працівників органів Національної поліції доставити підозрюваного ОСОБА_6 до зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_1 , де звільнити останнього з-під варти.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1