Справа № 342/1403/20
Провадження № 1-кп/342/118/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3
обвинувачена ОСОБА_4
захисник ОСОБА_5
потерпілий ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с.Семаківці, Городенківського (теперішня назва Коломийського) району, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженої, не працюючого, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 вчинила умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Кримінальне правопорушення (проступок) вчинено при наступних обставинах:
23.10.2020, приблизно о 14:00 год. до ОСОБА_6 в с.Семаківці Городенківського (теперішня назва Коломийського) району, за попередньою домовленістю, приїхав ОСОБА_7 на своєму автомобілі МАЗ-500, дн.з НОМЕР_1 та привіз піщано-гравійну суміш для будівництва. Для того, щоб заїхати до господарства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 здійснював заїзд вулицею Лесі Українки попри господарство ОСОБА_4 , з якою ОСОБА_6 перебуває у неприязних відносинах через межові спори, а також через користування спільною дорогою, яка веде до їхніх господарств. В подальшому, почувши сильний гуркіт автомобіля, із свого господарства на вулицю до вищевказаних осіб вийшла ОСОБА_4 , яка вчинила із ОСОБА_6 конфлікт, та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання щодо здоров`я ОСОБА_6 , взявши в руки камінь, який знаходився на дорозі, кинула його в голову ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді садна чола, яке згідно з висновком судово-медичного експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за пропозицією прокурора та за згодою інших учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченої, заслухав потерпілого, прокурора, дослідив дані, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила суду вищенаведені обставини. Пояснила суду, що справді вона та потерпілий ОСОБА_6 перебувають у неприязних відносинах через межові спори та через користування спільною дорогою, яка веде до їхніх господарств. Ствердила, що 23.10.2020, близько обіду, біля свого будинку, на АДРЕСА_1 вчинила конфлікт із ОСОБА_6 . Під час якого, взявши в руки камінь, який знаходився на дорозі, кинула його в голову ОСОБА_6 . Щиро кається у вчиненому. Зарпевнила, що усвідомила значення своїх дій і більше такого повторювати не буде.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в жовтні 2020 року, близько обіду, ОСОБА_7 на своєму автомобілі МАЗ-500, за попередньою із ним домовленістю, привіз йому піщано-гравійну суміш для будівництва. Зазначив, що для того щоб заїхати до його господарства, ОСОБА_7 здійснював заїзд по вулиці Лесі Українки, попри господарство ОСОБА_4 , з якою у них були давні неприязні відносини через користування спільною дорогою, яка веде до їхніх господарств. В той час він знаходився на вулиці і супроводжував автомобіль до власного господарства. В той час на вулицю вибігла ОСОБА_4 почався конфлікт, під час якого ОСОБА_4 кричала і кинула йому у голову камінь. Відчув сильний удар в голову, почала текти кров. Після конфлікту викликав поліцію.
На підставі зібраних доказів, оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, так як вона умисно заподіяла легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .
Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України є проступком.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора та думку потерпілого.

При призначенні покарання суд виходить з положень ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, бере до уваги положення ст.50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Зокрема, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах КНП «Городенківська ЦРЛ» не знаходиться, має місце реєстрації та місце проживання, сім`ю, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченої та обставини вчинення нею вказаного кримінального правопорушення і призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Потерпілий, у судовому засіданні просив призначити обвинуваченій суворе покарання відповідно до закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді органу пробації складеної відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , можливе без ізоляції від суспільства та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченої ОСОБА_4 , її суб`єктивне відношення до вчиненого, пом`якшуючу покарання обставину, так як обтяжуючої не встановлено, позицію прокурора щодо міри покарання, думку потерпілого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 125 ч. 1 КК України, за якою її визнано винною.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Витрати на експерта відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорок) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1