Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3509/19
Провадження № 1-кп/723/36/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2021 року Сторожинецький районний суд

Чернівецької області

в складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_8

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

захисників - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою без визначення розміру застави, зазначивши, що знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (даний ризик існує оскільки за злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_9 , передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі терміном від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна), незаконно впливати на потерпілу особу чи свідків (даний ризик існує, оскільки він в будь - який спосіб може впливати на потерпілу ОСОБА_17 , та свідків, переконуючи їх змінити раніше надані показання або давати неправдиві показання); чи вчинити інше кримінальне правопорушення (даний ризик існує, оскільки ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні корисливого насильницького злочину в період непогашеної судимості).
Представник потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора

Захисник ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_9 заперечують проти клопотання прокурора, просять обрати домашній арешт.

Судом встановлено, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_9 за ухвалою суду був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено до 05.05.2021р., однак судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не закінчено.
Вислухавши учасників процесу, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , підлягає задоволенню, оскільки ризики передбачені ст..177 ч. 1 КПК України знайшли своє підтвердження, а саме: вчинення нових кримінальних правопорушень. Інші ризики на які звертав увагу суду прокурор, є необгрунтованими.
Оскільки, обставини на які посилається прокурор при продовжені дії обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою в більшості не змінилися, відпав тільки ризик впливу на потерпілу та свідків, суд, враховуючи положення ст. 178 КПК України вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд, в обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилається на те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні корисливого насильницького злочину в період непогашеної судимості за який передбачено покарання у виді позбавлення волі терміном від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, може переховуватися від суду, дане кримінальне провадження є суспільним інтересом, що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Виходячи з вищевикладеного саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_9 та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою. При цьому рішення суду про продовження строку тримання під вартою, не може базуватися на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Суд має з`ясувати можливість застосування до особи, яка тримається під вартою, будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою.
Вислухавши учасників процесу, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає задоволенню, оскільки суд враховує та оцінює сукупність всіх обставин кримінального провадження та особливо наявністю ризиків передбачених ст..177 ч.1 КПК України.

Однак судом встановлено, що розгляд данного кримінального провадження затягується, обвинувачений ОСОБА_9 довготривалий час знаходиться під вартою, майже два роки, колегія суддів знаходить неможливою реалізацію свого права на не визначення альтернативної форми запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді застави, що не зможе вплинути на встановлення істини по справі.

При цьому враховуються вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а тому суд знаходить, що встановлені в ч.5 ст. 182 КПК України межі визначення розміру застави є достатніми для гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і з урахуванням обставин кримінального правопорушення в т.ч. і розміру цивільного позову, майнового та сімейного стану обвинуваченого та ризику передбаченого п.5 ч.2 ст.177 КПК України не є завідомо непомірним для нього. Підстави для застосування правил, щодо можливого виходу судом за межі максимального розміру застави передбаченого в п.3 ч.5 ст.182 КПК України, не має.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_9 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів з визначенням розміру застави.
Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 певні обов`язки.

Керуючись ст.ст.. 177, 183, 194, 199 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и ла :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 28.06.2021р..

Строк дії ухвали щодо запобіжного заходу до 28.06.2021р..
Визначити розмір застави у межах 110 (сто десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 249700 (двісті сорок дев?ять тисяч сімсот) гривень, які можуть бути внесені як обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області, Код отримувача , Банк: Державна казначейська служба України, м. Київ, Код банку отримувача : 37567646, Рахунок: UA0008745.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , обов`язок, шістдесят днів, прибувати до суду із встановленою періодичністю, не відлучатися із АДРЕСА_1 , без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду.

Головуючий суддя

Суддя