Справа №697/1900/20
Провадження №1-кп/690/53/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ПотієнкоТ.М.
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне кримінальне провадження №0000401, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2020 р., по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпівка Красногвардійського району АР Крим, українця, громадянина України, освіта неповна середня (8 класів), має кваліфікацію «водій тракторист» та «водій навантажувач», розлучений, має на утриманні неповнолітнього сина (16 років), не працює, відсутнє підтвердження про зареєстроване місце проживання, зазначене обвинуваченим: АДРЕСА_1 , до обрання запобіжного заходу проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушеньня за ч. 2 ст.121 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_5 22 липня 2020 року, близько 22 год., знаходячись за місцем свого проживання, в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час конфлікту, що виник під час розпивання спиртних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс численні удари руками та ногами по обличчю, голові, тулубу та кінцівках своєї співмешканки ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілій наступні тілесні ушкодження: численні синці на руках, садна та синці в ділянках колінних суглобів, синці в ділянках гомілок і стоп, садна на шиї, закриту травму голови у вигляді численних синців та саден на голові, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи, рани нижньої губи, рани в ділянці лівої вушної раковини, крововиливів у м`які покрови черепу з внутрішнього боку, крововиливів під м`які оболонки головного мозку і мозочка, крововиливи в тверду мозкову оболонку та крововилив під твердою мозковою оболонкою, яка виникла від неодноразової дії тупих предметів та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; закритої травми тулуба у вигляді численних синців на передньо-бокових поверхнях тулуба, двобічних переломів ребер з розривами пристінкової плеври, крововиливів у м`язи передньої черевної стінки, крововиливів у сальник, крововиливу у брижу тонкого кишківника, розриву брижі тонкого кишківника, крововиливу в стінку сліпої кишки, крововиливу у заочеревенний простір і в клітковину в ділянці підшлункової залози, яка супроводжувалась внутрішньою кровотечею та згідно з висновком судово-медичної експертизи № 03-01/665 від 23.07.2020 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень у вигляді сполученої травми голови та тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку шоку, наступила смерть ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений свою винуватість в інкримінованому йому злочині і встановлені фактичні обставини його вчинення, як вони пред`явлені в обвинуваченні визнав в частині нанесення потерпілій кількох ударів кулаками та ногами по тулубу і голові, та заперечував можливість настання від них наслідків у виді смерті потерпілої. У показах додатково зазначив, що 22.07.2020 р. протягом дня з ранку до десятої вечора вживали із ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) горілку, загальною кількістю 1,5 2 літра. Під час вживання як окремого, так і спільного, в них виникали сварки з приводу приготування їжі та продовження вживання ОСОБА_8 горілки. Дійсно, тричі за день, внаслідок приступів епілепсії (запаморочення, втрата свідомості та піна з рота потерпілої) він приводив її до тями шляхом нанесення ударів по її обличчю. Крім цього, протягом дня під час кількох сварок, спровокованих потерпілою, також наносив їй удари по лицю та кілька по тулубу, однак не пам`ятає, щоб через них були будь-які видимі сліди на її тілі, крові не було. Коли він перебував на кухні в післяобідній час, почув гуркіт у коридорі та побачив, що ОСОБА_8 лежить на підлозі у коридорі, він її підняв та відніс у кімнату і положив на диван. Після цього, через деякий час також, перебуваючи у кухні, також почув, що щось впало у коридорі, коли прийшов - побачив, що ОСОБА_8 ударилась та впала об косяк двері до ванної кімнати і в неї на лиці була кров. Він завів її до ванної кімнати, умив, відніс її до кімнаті та поклав на диван, намочив рушника холодною водою та приклав їй до обличчя. Через деякий час ОСОБА_10 захотіла піти до ванної кімнати щоб прийняти душ (близько 19 год.) та впала у ванну, вдарившись головою об стіну. Він її сфотографував та зняв відео, щоб потім їй показати як вона виглядає зі сторони. Проте його телефон зламався та його захисником, після звернення до спеціаліста, вдалось лише відтворити відео, яке в подальшому було приєднано до матеріалів справи. Після цього, він допоміг їй піднятись з ванної та переніс її до кімнати і поклав на диван. Вона жалілась, що в неї сильно болить голова і він приніс відро з водою та почав поливати їй на голову. Пропонував викликати швидку допомогу, але ОСОБА_8 відмовилась. Всі удари ним наносились після 15 год. того дня, під час яких ОСОБА_7 відбивалась та наносила йому удари також. Приблизно о 21-22 год. вечора він заснув, прокинувся близько 1 години ночі та не знайшов ОСОБА_8 на ліжку, встав і побачив її голою на підлозі без ознак життя. Одразу розбудив ОСОБА_11 (батька ОСОБА_8 ) та пішов до сусіда ОСОБА_12 , щоб той викликав поліцію, бо його телефон був зламаний. Перебував у квартирі до приїзду поліції, після чого його відвезли до відділку і, внаслідок погіршення стану його здоров`я, його було госпіталізовано до лікарні, де він стаціонарно лікувався майже тиждень. Потім йому обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час судових дебатів та останнього слова обвинувачений щиро розкаявся в нанесенні тілесних ушкоджень та бажав нести відповідне вчиненому покарання, попросив вибачення у дітей померлої ОСОБА_8 , зазначив, що дуже її любив, вони прожили разом 4 роки, разом працювали, він допомагав забезпечували дітей ОСОБА_8 усім необхідним, інколи на шкоду власного неповнолітнього сина. Але наполягав, що він її не вбивав, дуже жалкує, що не вберіг її та не викликав швидку допомогу одразу після першого приступу епілепсії. Просив врахувати пом`якшуючі обставини, що він раніше не судимий, визнав вину, сприяв слідству, перебуваючи у лікарні не ухилився від явки до суду, має на утриманні неповнолітнього сина.
Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що безпосереднім очевидцем події не була, проте може охарактеризувати обвинуваченого як суспільно-небезпечну особу. Її мати, ОСОБА_7 , дійсно протягом останніх чотирьох років проживала спільно з обвинуваченим у цивільному шлюбі та у квартирі проживав також її дідусь ОСОБА_11 (батько ОСОБА_7 ) Останні два роки її мати та обвинувачений почали зловживати спиртними напоями. ОСОБА_5 піднімав руку на її маму та на дідуся. Проте всі заяви її мама потім забирала, а дідусь, який його боявся, навіть не звертався до поліції. Вона просила матір вигнати його з квартири, але вона відмовлялась, і після цього в них погіршились відносини. Її меншу сестру тимчасово забрали від мами, оскільки вона не могла належним чином виконувати батьківські обов`язки. Вона навіть планувала позбавити її батьківських прав. Вважала, що саме обвинувачений негативно впливав на її матір. Рідко приїжджала до матері в квартиру, оскільки навчається у м. Черкаси та в квартирі проживав ОСОБА_5 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що безпосереднім очевидцем події не була. Зазначила, що в ніч з 22 на 23 липня 2020 р. подзвонив її сусід ОСОБА_11 їм у двері та повідомив, що ОСОБА_8 померла. У квартирі також був її чоловік, ОСОБА_12 , який з її телефона викликав швидку і поліцію. Ввечері 22.07.2020 вона чула гуркіт з сусідньої квартири, де виявили труп ОСОБА_7 , бо в них суміжна стінка. 21 липня бачила її востаннє живою, в неї в синяках було обличчя, руки і ноги. Просила її щоб вона вигнала ОСОБА_5 , але вона її не слухала. Померла їй говорила, що обвинувачений її побив, вчиняє конфлікти під час вживання алкоголю. Разом вони були близько 4 років, працювали літом в м. Києві в ресторанному комплексі. Зі слів ОСОБА_7 знала, що ОСОБА_5 її бив і вона викликала поліцію, бо він вдома вчиняв сварки, бив скло в квартирі. Дійсно у ОСОБА_7 три роки назад був приступ епілепсії на фоні вживання алкогольних напоїв, її рятував чоловік ОСОБА_12 . Свідком сварок вона не була. Світлана почала зловживати алкоголем після розлучення з чоловіком у 2014 році.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що безпосереднім очевидцем події не був. Зазначив, що є сусідом померлої, а його жінка ОСОБА_13 є хрещеною ОСОБА_6 22.07.2020 приблизно о 19-19.15 год. був вдома та дивився телевізор. Через стінку, яка суміжна з кімнатою ОСОБА_11 в сусідній квартирі, чув гуркіт, глухі удари, криків не було. Близько 22 год. вечора удари припинились. Приблизно о 01 год. 20 хв. ночі 23.07.2020 р. хтось подзвонив у двері. Юля перша встала і вийшла відкривати двері. Почув голос ОСОБА_14 , який сказав: «кума ( ОСОБА_15 ) визивай ментов». Не пам`ятає точно хто перший прийшов, чи ОСОБА_11 , чи ОСОБА_5 . Він одразу з мобільного телефона дружини зателефонував до поліції та викликав слідчу групу. Коли вони зайшли в квартиру, то побачили ОСОБА_8 повністю голу на підлозі, тіло було в синцях і свіжих, і старих. Було чисто, труп вимитий, стояло відро, були сліди розмивів по всій кімнаті. Спитав у ОСОБА_14 що сталось, а він відповів, що вона впала і вдарилась. Спитав у ОСОБА_11 як так сталось, а він відповів що боявся, що ОСОБА_5 може його вбити. Світлана за життя їм казала, що ОСОБА_5 бив її батька ( ОСОБА_11 ). Коли почали піднімати труп, то з потилиці пішла кров. Приблизно п`ять років назад у ОСОБА_8 був припадок епілепсії та він надавав їй першу допомогу. Коли приїхали медики, повідомили, що в неї епілепсія внаслідок вживання алкоголю. Більше свідком її приступів він не був.
Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо не визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, зокрема наслідків у виді смерті потерпілої, що настали, його вина у вчиненому підтверджується дослідженими безпосередньо у судовому засіданні доказами.
Судом були дослідженні належні та допустимі наступні письмові та речові докази, які доводять причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України:
1.Рапорт начальника СРПП №3 Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 23.07.2020 р., згідно якого 23.07.2020 року о 01:47 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23.07.2020 року о 01:46 год. за адресою: АДРЕСА_2 , сусід ОСОБА_5 (раніше судимий) повідомив про труп в квартирі ОСОБА_7 . Причину смерті не назвав. Заявник: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 . (т.1 а.с. 149)
2.Огляд місця події кв. АДРЕСА_3 проводився на підставі повідомлення у відповідності до ст.ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України, за результатами якого складено протокол огляду місця події (розпочато 23.07.2020 о 02 год. 15 хв. та закінчено 23.07.2020 о 03 год. 15 хв.) (а.с.150-155), який фіксувався за допомогою фотозйомки з використанням фотоапарату «Кенон», за участю двох понятих. З місця події було вилучено речові докази: змив з підлоги та пелюшка, які поміщені до паперових конвертів.
Враховуючи, що підставою для проведення огляду місця події (житла) стало повідомлення про смерть ОСОБА_7 , для перевірки якого та з`ясування події, що відбулася, було здійснено огляд квартири, в процесі якого виявлено труп потерпілої з ознаками насильницької смерті, а тому зазначена слідча дія була невідкладною, здійснювалася з метою перевірки отриманої інформації та не потребувала дозволу суду.
Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 01.02.2018 р. (провадження № 51-230 км 18), де наголошено, що огляд місця події слід відрізняти від такої слідчої дії, як обшук.
3.Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000401, внесеному 23.07.2020 о 04:25 год. за ч.1 ст. 115 КК України за повідомленням ОСОБА_12 , згідно якого 23.07.2020 р. в АДРЕСА_2 , у власній квартирі виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про початок досудового розслідування. Також визначено орган досудового розслідування Канівське ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області (слідчий ОСОБА_16 ), та зазначені процесуальні прокурори: ОСОБА_3 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 та ОСОБА_18 (т.1 а.с.148);
4.Відповідно до огляду, проведеного черговим лікарем Канівської ЦРЛ на стан сп`яніння ОСОБА_5 №6 від 23.07.2020 р. (т.1 а.с.156), що здійснювався за допомогою апарату Алконт 01 су, останній перебував в стані алкогольного сп`яніння, алкоголь при дослідженні повітря становить 2,9 0/00 (промілє).

Заперечення стороною захисту допустимості цього висновку внаслідок відсутності захисника під час проведення зазначеної слідчої дії та заперечення обвинуваченим добровільності згоди на проведення цього огляду не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки освідування в розумінні ст. 241 КПК України є різновидом огляду, метою якого є виявлення на тілі підозрюваного, свідка, потерпілого слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. А тому до його завдань не відноситься встановлення стану алкогольного сп`яніння, що не потребує безпосереднього отримання у особи біологічних зразків за його згодою чи примусово в порядку ст. 245 КПК України. Також нормами кримінального процесуального закону не передбачено участь захисника при проведенні освідування (постанова ККС ВС від 10.12.2020 р. в справі №751/602/18 (провадження № 51-2078км20).
5.Висновок експерта № 02-01/682 від 24.07.2020 р. (т.1 а.с. 165-166), проведений на підставі постанови ст. слідчого ОСОБА_16 від 23.07.2020 р., відповідно до підсумків якого при експертизі ОСОБА_5 , 1976 р.н., виявлені наступні ушкодження: 1. Садна на правій кисті, садно по зовнішній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, садно в ділянці попереку справа, численні велико-цяткові садна на передній поверхні лівої гомілки, синець на тильній поверхні правої стопи. Зазначені ушкодження виникли від дії тупих предметів за кілька діб до проведення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 2. Також при експертизі ОСОБА_5 виявлено садно в ділянці лівого ліктя, синець на тильній поверхні четвертого пальця лівої кисті, садно та велико-цяткові синці на лівій гомілці, які виникли від дії тупих предметів протягом доби до проведення експертизи та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Виявлені у ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження та їх локація на обох руках та ногах, на переконання суду, можуть свідчити про безпосереднє нанесення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_7 як руками, так і ногами, що узгоджується з показами обвинуваченого.
6.Лікарське свідоцтво про смерть № 655 від 23.07.2020 р. (т. 1 а.с.157), згідно якого причиною смерті ОСОБА_7 є використання тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень. Згідно переліку хвороб (патологічних станів), що призвели до смерті зазначені: шок, сполучена травма голови та тулубу, використання тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження;
7.Постанова слідчого СВ Канівського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області від 23.07.2020 р. про перекваліфікацію кримінального правопорушення з ч.1 ст. 115 КК України та ч.2 ст. 121 КК України в межах кримінального провадження №0000401 від 23.07.2020 р. (т.1 а.с.171).
8.Протокол огляду трупа ОСОБА_7 від 23.07.2020 р. з фототаблицею до нього, який проводився в період з 10 год. 45 хв. до 14 год. 00 хв. (т.1 а.с. 167-170), в м. Канів слідчим ОСОБА_19 на підставі ст. ст. 104, 105, 106, 223, 237, 238 КПК України за участю спеціаліста судово-медичного експерта ОСОБА_20 і ОСОБА_21 , та двох понятих. Відповідно до якого було вилучено піднігтьовий вміст з лівої руки, піднігтьовий вміст з правої руки, волосся з голови трупа, які в подальшому запаковані в паперові конверти.
9.Висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 № 03-01/655 від 23.07.2020 р. (т.1 а.с.159-162), проведений 23.07.2020 р. в період з 10 год. 40 хв. до 14 год. 00 хв. на підставі постанови слідчого ОСОБА_16 в приміщенні моргу Канівської ЦРЛ, відповідно до підсумків якого причиною смерті є сполучена травма голови та тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, яка привела до розвитку шоку. Складовими сполученої травми голови та тулуба є: - закрита травма голови у вигляді численних синців та саден на голові, крововиливу в слизову оболонку нижньої губи, рани нижньої губи, рани в ділянці лівої вушної раковини крововиливів у м`які покрови черепу з внутрішнього боку, крововиливів під м`які оболонки головного мозку і мозочка, крововиливи в тверду мозкову оболонку та крововилив під твердою мозковою оболонкою, яка виникла від неодноразової дії тупих предметів та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. За даними судово-гістологічної експертизи давність закритої травми голови складає в межах 30-40 хвилин до смерті; - закрита травма тулуба у вигляді численних синців на передньо-бокових поверхнях тулуба двобічних переломів ребер з розривами пристінкової плеври, крововиливів у м`язи передньої черевної стінки, крововиливів у сальник, крововиливу у брижу тонкого кишківника, розриву брижі тонкого кишківника. крововиливу в стінку сліпої кишки, крововиливу у заочеревенний простір і в клітковину в ділянці підшлункової залози, яка супроводжувалась внутрішньою кровотечею, могла виникнути від неодноразової дії тупого предмету та відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. За даними судово-гістологічної експертизи давність переломів ребер та крововиливу в брижу тонкого кишківника складає в межах від 30-40 хвилин до 2-3 годин до смерті.

Виникнення сполученої травми голови та тулуба від падіння з положення стоячи або наближеного до такого внаслідок епілептичного нападу з наступним ударом об підлогу, або тверді тупі предмети, виключається.

Між отриманою сполученою травмою голови га тулуба і настанням смерті мається прямий причинний зв`язок.

Окрім того при експертизі трупа виявлені наступні ушкодження:

- численні синці на руках, які виникли від дії тупих предметів протягом доби до смерті (могли утворитись незадовго до смерті) та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Виникнення таких синців від падіння (падінь) з положення стоячи чи наближеного до такого з наступними ударами об тверді предмети малоймовірне. Найбільш ймовірне виникнення вказаних синців від безпосередньої дії тупого предмету (удари), а також при самозахисті;

- садна та синці в ділянках колінних суглобів, синці в ділянках гомілок і стоп, які виникли протягом 1 доби до смерті (могли утворитись незадовго до смерті) та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Виникнення таких ушкоджень можливе, як від ударів твердим предметом (предметами) так і від контакту з такими при пересуванні тіла на колінах;

- садна на шиї, які виникли протягом 1 доби до смерті (могли утворитись незадовго до смерті) від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та носять ознаки легких тілесних ушкоджень;

- синці в ділянці стегон, які виникли від дії тупих предметів за кілька діб до смерті та носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Виникнення таких синців можливе, як від удару (ударів) тупим предметом (предметами) так і від падіння (падінь) з положення стоячи, або наближеного до такого з наступним ударом (ударами) об твердий предмет (предмети).

Судячи з трупних явищ смерть настала близько 9-13 годин тому від часу дослідження трупа в морзі, або в час наближений до вказаного.

При судово-токсикологічній експертизі крові трупа виявлено етиловий спирт в концентрації 4,46 проміле. Така його концентрація може відповідати тяжкому ступеню алкогольного сп`яніння у живих людей.
Таким чином, версія обвинуваченого, що ОСОБА_7 могла померти від одноразової травми голови, яку отримала при падінні у ванній кімнаті близько 19 год. 22.07.2020 р. та протягом дня до цього часу внаслідок приступів епілепсії та ударів від падіння стоячи, спростовується висновком дослідженої судом експертизи, оскільки ймовірний час смерті від 21 год. 40 хв. 22.07.2020 р. до 01 год. 40 хв. 23.07.2020 р. (близько 9-13 год. від часу дослідження трупа 10 год. 40 хв.), а тому сполучена травма голови та тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, яка привела до розвитку шоку та є причиною смерті, могли виникнути від неодноразової дії тупого предмету та могли бути нею отримані в межах 30-40 хв. до смерті, що відповідає періоду часу з 21 год. 00 хв. до 21 год. 10 хв., хоча в цей проміжок часу обвинувачений заперечує отримання нею самостійно та нанесення ним ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень.
10. Протокол отримання старшим слідчим ОСОБА_16 за участі ст. експерта криміналіста ОСОБА_21 зразків для експертизи від 23.07.2020 р. (т. 1 а.с. 164), згідно якого у ОСОБА_5 відібрані зразки змиви з обох долонь та поміщено до паперових конвертів на яких зроблено відповідні пояснюючі надписи. Зрізи нігтів не відібрано, оскільки на момент відібрання зразків нігті ОСОБА_5 зрізані.
11. Висновок експерта №05-1-08/285 від 26.08.2020 р. з таблицею до нього (т. 1 а.с. 188-190), проведений на підставі постанови ст. слідчого ОСОБА_16 від 06.08.2020 р., та надано для дослідження конверти зі змивами з долоні лівої та правої руки ОСОБА_5 , а також доставлений зразок рідкої крові потерпілої ОСОБА_7 .. Згідно підсумків експертизи кров людини, знайдена на марлевих тампонах зі змивами з рук підозрюваного ОСОБА_5 , могла походити від потерпілої ОСОБА_7 .
Зазначений висновок в сукупності з протоколом отримання зразків для експертизи підтверджує, що обвинувачений 22.07.2020 р. мав контакт з кров"ю потерпілої ОСОБА_7 , походження якої 23.07.2020 р. від трупа, який було вимито без видимих ознак крові, він обгрунтувати та пояснити суду не зміг.
12. Протокол проведення слідчого експерименту в цьому кримінальному провадженні від 02.09.2020 р. (з 11 год. 07 хв. по 12 год. 22 хв.) за участю підозрюваного ОСОБА_5 , в кв. АДРЕСА_3 (а.с. 206-224), який фіксувався за допомогою фотозйомки цифровим фотоапаратом «Canon А260», та відеозапису з використанням цифрової відеокамери Panasonic HC-V260, в присутності його захисника ОСОБА_22 , інспектора-криміналіста Канівського ВП ОСОБА_23 , судово-медичного експерта КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» ОСОБА_20 ,та двох понятих. Під час перегляду відеозапису встановлено його повну відповідність викладеному у протоколі слідчої дії.
Оцінюючи зазначений доказ сторони обвинувачення, суд вважає його належним та допустимим і таким, що узгоджується з показами, наданими обвинуваченим у судовому засіданні щодо механізму та характеру отримання тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_7 .
13. Висновок експерта (додатковий) № 03-01/655/5 від 16.10.2020 р. (т.1 а.с.203-205), проведений на підставі постанови слідчого ОСОБА_16 від 15.10.2020 р. та надано для дослідження протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 від 02.09.2020 р.. Згідно підсумків проведеної додаткової судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_7 відомих обставин випадку, прийнявши участь у слідчому експерименті 02.09.2020 р., ознайомившись з відеозаписом слідчого експерименту від 02.09.2020 р. на наданому диску для лазерних систем зчитування та у зв`язку з поставленими питаннями ОСОБА_20 прийшов до наступного висновку. Всі ушкодження, які були виявлені при експертизі трупа ОСОБА_7 не могли виникнути внаслідок 6 ударів долонею по обличчю, двох ударів кулаком в область носа, одного удару кулаком в обличчя в область «правої щелепи», двох ударів кулаком по тулубу, на що вказує їх локалізація та кількість.
Черепно-мозкова травма та закрита травма тулубу не могли виникнути від падіння у ванну з послідуючим ударом потиличною ділянкою голови об стіну, на що вказує значна кількість місць прикладання травмуючої сили на голові і тулубі та різноманітна локалізація виявлених ушкоджень.
Черепно-мозкова травма та закрита травма тулубу не могли виникнути від двох падінь з положення стоячи чи наближеного до такого на підлогу та падіння з ударом передньою поверхнею тулуба об бильце дивана чи крісла, на що вказує значна кількість місць прикладання травмуючої сил на голові і тулубі та різноманітна локалізація виявлених ушкоджень.
Черепно-мозкова травма та закрита травма тулубу не могли виникнути внаслідок декількох епілептичних нападів, на що вказує характер, кількість та локалізація виявлених ушкоджень.
Таким чином, висновки судово-медичних експертиз не суперечать анатомічній локалізації та характеру виявлених тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_7 , узгоджуються з даними протоколу огляду місця події та свідчать про умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , який наносив чисельні удари кулаками в тулуб та голову потерпілої, при цьому усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажав настання наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень потерпілої, і спростовують твердження ОСОБА_5 , що він взагалі не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , які є небезпечними для життя, та що привели до настання смерті.
14. Висновок судово-психіатричного експерта №318 від 12.08.2020 р. (т.1 а.с. 185-187) проведений на підставі постанови ст. слідчого ОСОБА_16 від 03.08.2020 р., відповідно до якого на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих ОСОБА_5 дій та на теперішній час, він виявляв та виявляє ознаки межової інтелектуальної дефіцитарності (IQ=72) з помірно вираженими компенсованими психоподібними розладами емоційно -нестікого типу, що ускладнюється вживанням алкогольних напоїв, що враховуючи не психотичний рівень розладів, помірну вираженість та компенсованість емоційно-вольових, психопатоподібних порушень, незначну глибину та парціальність інтелектуальних вад, при збереженості пам`яті, продуктивності мислення, критичних і прогностичних функцій, не позбавляло на вказаний період часу та не позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними, не перешкоджає йому брати участь у слідчих діях та судовому процесі. Застосування будь-яких примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, ОСОБА_5 не потребує.
15. Постановою слідчого від 04.09.2020 р. (т.1 а.с.197) визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000401 наступне: змив з підлоги, пелюшка, волосся вилучене з пелюшки, піднігтьовий вміст ОСОБА_7 , волосся з голови трупа ОСОБА_7 , змиви з обох рук ОСОБА_5 , компакт-диск з відеозаписом протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , та вирішено питання про місце їх збереження.
16. Постанова про продовження строку досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000401, внесеному до ЄРДР 14.09.2020 р. за підозрою ОСОБА_5 до трьох місяців, тобто до 23.10.2020 р. (т.1 а.с. 198).
Наведені висновки експертиз, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, містять повні та вичерпні відповіді на усі поставлені питання, не допускають подвійного тлумачення та суперечностей, які потребували б роз`яснення.
Вказані висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані, викладені у висновках, відносяться до справи і мають доказове значення. Тому вказані висновки суд покладає в основу прийнятого рішення.
Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Враховуючи відомості досліджених висновків експертиз, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_5 , здійснюючи протиправні дії по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 , шляхом нанесення їй численних ударів руками та ногами, в область голови та тулубу, усвідомлюючи свою фізичну перевагу над потерпілою, її безпорадний стан, що викликаний тяжким ступенем алкогольного сп`яніння (4,46 проміле), та суспільно-небезпечний характер свого діяння і передбачав, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілій, та бажав настання такої шкоди у виді тяжких тілесних ушкоджень.
Що стосується наслідку - смерті потерпілої в результаті сполученої травми голови та тулуба з ушкодженням внутрішніх органів, яка привела до настання шоку, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, то обвинувачений, завдаючи потерпілій удари по голові та тулубу передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховував на їх відвернення.
Таким чином, оскільки умисел обвинуваченого був направлений на заподіяння тілесних ушкоджень без конкретизації ступеню їх тяжкості, відповідальність він повинен нести за фактично спричинені тілесні ушкодження, а саме: за заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої.
Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено наявність прямого причинного зв`язку між зазначеними вище діями ОСОБА_5 і настанням смерті потерпілої ОСОБА_7 ..
Показання обвинуваченого в судовому засіданні та в ході проведення слідчого експерименту, зокрема, що він наніс потерпілій шість ударів долонею по обличчю, два удари кулаком в область носа, одного удару кулаком в обличчя в область «правої щелепи», двох ударів кулаком по тулубу, які не могли спричинити смерть потерпілої, суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать іншим доказам, зібраним в ході розгляду кримінального провадження та фактичним обставинам справи, встановленим судом.
Отже, доводи обвинуваченого про механізм та спосіб нанесення тілесних ушкоджень, наведений ним під час слідчого експерименту, який також узгоджується з його показами, наданими у судовому засіданні, не відповідають обставинам скоєного та спростовуються додатковим висновком експерта №03-01/655/5 від 15.10.2020 року.
Відповідно до вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сприяв змагальності сторін, які мали можливість самостійно обстоювати їхні правові позиції, права, свободи, законні інтереси, передбачені КПК України, сторони не були позбавлені права та можливості подавати до суду речі, документи, інші докази, заявляти клопотання, а також реалізувати інші права, сприяв рівності сторін у їх процесуальних правах, виходячи також із правових позицій, висловлених Європейським Судом з прав людини у п.24 рішення у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення у справі «Гурепка проти України №2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Клопотань про проведення інших експертиз стороною захисту в ході як досудового слідства, так і в ході судового розгляду заявлено не було. Також обвинувачений не оспорював вказані висновки експерта.
Інші досліджені судом докази суд визнає неналежними, оскільки вони прямо чи непрямо не доводять жодних обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні в розумінні ст. 91 КПК України.

Покази потерпілої та свідків, які не були безпосередніми очевидцями події, які хоча є логічними, послідовними та такими, які узгоджуються між собою і характеризують спосіб життя та поведінку як обвинуваченого, так і потерпілої, проте з огляду на їх належність та допустимість в цьому кримінальному провадженні жодним чином не доводять причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, а тому суд вважає, що вказаним критеріям вони не відповідають, оскільки згідно положень ст. 88 КПК України докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Висновок експерта №05-1-08/286 від 26.08.2020 р. з таблицею до нього (т. 1 а.с. 191-193), проведений на підставі постанови ст. слідчого ОСОБА_16 від 06.08.2020 р., та надано для дослідження конверт зі змивом РБК з підлоги 23.07.2020 р., а також доставлений зразок рідкої крові потерпілої ОСОБА_7 . Згідно підсумків експертизи кров людини, знайдена на марлевих тампонах зі змиву з підлоги могла походити від потерпілої ОСОБА_7 .
Зазначений висновок не є прямим та належним доказом причетності обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, оскільки труп ОСОБА_7 було виявлено на підлозі, де біля неї в одному місці було виявлено незначний слід речовини бурого кольору, змив з яким згідно протоколу ОМП було вилучено та поміщено до паперового конверту, який і був об`єктом дослідження.
Висновок експерта №05-1-08/287 від 05.10.2020 р. (т.1 а.с.195-196), проведений на підставі постанови ст. слідчого ОСОБА_16 від 06.08.2020 р., та надано для дослідження конверт паперовий з написом «НУГСУ ч.2 ст. 121 КК України ГУНП ОСОБА_24 » з об`єктами, схожими на волосся і вилучені 23.07.2020 р., який відкрито, в ньому знаходяться об`єкти, схожі на волосини темно-русого кольору з бордовим відтінком, довжиною від 3,1 до 36,3 см. (об`єкти №№ 1-112), а також конверт паперовий з волоссям з голови трупа ОСОБА_7 (з п`яти частин), … довживою від 2,7 до 21,0 см. (об`єкти №№113-137). Згідно підсумків експертизи об`єкти №№ 1-112 є волоссям людини і походить з голови, з яких: волосини живі №№ 2, 3, 5, 6, 8-10, 12, 13, 17, 20, 22 , 25, 26, 28, 29, 37, 340, 42-44, 48, 49, 52, 53, 58, 62-64, 67-69, 73, 75, 81, 82, 88-90, 94-97, 99, 102, 107, 112 та згідно характеру кореневих явищ були відокремлені механічною дією значної сили вирвані; волосини №№ 7, 24, 34, 39, 41, 46, 51, 54, 55, 71, 74, 76, 77, 79, 80, 84, 85, 87, 92, 98, 105, 106, 109 згідно характеру кореневих кінців вирвані різким рухом; волосини №№ 23, 27, 30 згідно характеру кореневих кінців є відживаючими, які могли випасти самі, або були відокремлені механічною дією незначної сили. Об`єкти №№ 1, 4, 15, 18, 19, 31-33, 35, 36, 38, 45, 47, 50, 56, 57, 59-61, 65, 66, 70, 72, 78, 83, 86, 91, 93, 100, 101,103, 104, 108, 110, 112 є сивими фарбованими волосинами, порівняльному дослідженню не підлягають, у зв`язку з чим висловитися про їх походження від конкретної людини неможливо. Можна лише відмітити, що серед волосся-зразків з голови потерпілої ОСОБА_7 також є сиве фарбоване волосся. Об`єкт №111 є фрагментом сивої волосини, а не цілою волосиною, порівняльному дослідженню не підлягає, у зв`язку з чим висловитися про її походження від конкретної людини неможливо. Можна лише відмітити, що серед волосся-зразків з голови потерпілої ОСОБА_7 також є сиве волосся. Характер кореневого кінця свідчить про відокремлення тупим предметом.
При порівняльному дослідженні волосин, що вилучені з пелюшки, об`єкти №№ 2, 3, 5-14, 16, 17, 20-30, 34, 37, 39-44, 46, 48, 49, 51-55, 58, 62-64, 67-69, 71, 73, 74-77, 79-82, 84, 85, 87-90, 92, 94-99, 102, 105 - 107, 109 схожі між собою за своїми макро- і мікроскопічними властивостями, та схожі зі зразками волосся потерпілої ОСОБА_7 .
Таким чином волосся об`єкти № № 2, 3, 5-14, 16, 17, 20-30, 34, 37, 39-44, 46, 48, 49, 51-55, 58, 62-64, 67-69, 71, 73, 74-77, 79-82, 84, 85, 87-90, 92, 94-99, 102, 105, 107, 109, що вилучене з пелюшки, може походити від потерпілої ОСОБА_7 .
Зазначений висновок не є прямим та належним доказом причетності обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, оскільки характер відокремлення волосся у потерпілої ОСОБА_7 не є обставиною, яка підлягає доказуванню з огляду на пред`явлений ОСОБА_5 обсяг обвинувачення. При цьому судом критично оцінюється зазначений висновок, оскільки в його основу покладено дослідження об`єктів, які згідно протоколу ОМП від 23.07.2020 р. слідчим не вилучались, протоколу огляду речового доказу пелюшки з подальшим відібранням з неї об`єктів, схожих на волосся, суду надано не було, що свідчить про порушення слідчим порядку отримання речового доказу, та як наслідок визнання проведеної, з його врахуванням, експертизи недопустимим доказом згідно ст. 86 КПК України.
Висновок експерта №05-5-06/251 від 13.10.2020 р. (т.1 а.с.201-202), проведений на підставі постанови ст. слідчого ОСОБА_25 від 25.09.2020 р., та надано для дослідження конверти з піднігтьовими вмістами з правої та лівої руки ОСОБА_7 .. Згідно підсумків дослідження піднігтьового вмісту зі зрізів нігтів з лівої руки трупа ОСОБА_7 кров та ядровмісні епітеліальні клітини не виявлено. В піднігтьовому вмісті зі зрізів нігтів з правої руки трупа ОСОБА_7 ядровмісні епітеліальні клітини не виявлено, виявлено кров людини, статеву приналежність якої не встановлено у зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові. Походження крові від потерпілої ОСОБА_7 не виключається.
Зазначений висновок не є належним доказом причетності обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, оскільки піднігтьовий вміст зі зрізів нігтів з правої та лівої руки трупа ОСОБА_7 не містять ядровмісні епітеліальні клітини та кров ОСОБА_5 ..
Наданий стороною захисту відеозапис, що міститься на DVD-R диску (т.1 а.с.146), яке досліджено судом, не містить відомостей, які спростувують доведеність вини ОСОБА_5 , а тому хоча і є допустимими, проте визнаються судом неналежними.
Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ККС ВС від 07.12.2020 р. в справі №728/578/19 згідно ст. 85 КПК України належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
При цьому, чинний КПК мне містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.
Навпаки, ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та виходячи із сукупності допустимих та належних доказів, дійшов до переконання про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому діянні, а позицію обвинуваченого ОСОБА_5 розцінює як суб`єктивне ставлення до вчинених дій з наступним бажання уникнути кримінальної відповідальності за наслідки, що настали..
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Суд, оцінюючи наведені докази в їх сукупності відповідно до положень ст. 94 КПК України, вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України.
Як вказує законодавець у ст. 50 КК України, - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, дані про особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Суд, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , оцінив надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності, враховуючи положення ст.ст. 50, 65 КК України, а також всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характеристику особи обвинуваченого, який характеризується за останнім місцем проживання негативно, іншого постійного місця проживання не має, не одружений, на утриманні має неповнолітнього сина 2004 р. народження, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставини, що обтяжують і пом`якшують вину обвинуваченого.
Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

З врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що єдино вірним для нього покаранням, яке сприятиме його виправленню і запобігатиме вчиненню ним нових злочинів, може бути покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.
Обрана міра покарання за переконанням суду відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованою та буде відповідати цілям покарання.
Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.
Потерпіла ОСОБА_6 , яку ухвалою суду від 26.11.2020 р. визнано цивільним позивачем, звернулась до суду із цивільним позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування вимог зазначила, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої. Даним злочином позивачеві заподіяно матеріальної шкоди, яка складається з коштів, які були витрачені на поховання її матері ОСОБА_7 в сумі 8 935 грн. 00 коп., та моральної шкоди в розмірі 300 000 грн.
Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
У судовому засіданні цивільний позивач підтримала заявлені нею вимоги та просила задовольнити повністю.
Цивільний відповідач визнав позов в частині відшкодування матеріальних збитків повністю. Щодо вирішення позову в частині моральної шкоди в сумі 300000 грн. не визнав, оскільки для нього зазначена сума є непосильною, при цьому просив врахувати, що має також неповнолітнього сина, якого зобов`язаний утримувати.
На підтвердження витрат, понесених на поховання та виконання обрядів у зв`язку з похованням потерпілою ОСОБА_6 надано товарний чек та накладну, відповідно до якого загальна сума на організацію та проведення поховання померлої ОСОБА_7 становить 8 935 грн. Заявлена до стягнення сума завданих матеріальних збитків визнана цивільним відповідачем, а тому підлягає стягненню.
Вирішуючи питання, щодо заявленого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову суд враховує, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, зокрема, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну їй шкоду та з чого вона при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Крім того, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Щодо розміру завданих моральних збитків ОСОБА_6 внаслідок смерті матері ОСОБА_7 , суд враховує, що вона є особою молодого віку (20 років), істотних та вимушених змін у її життєвих стосунках внаслідок втрати матері не відбулось, враховуючи її відносини з покійною, яка тривалий час зловживала алкогольними напоями, внаслідок чого цивільний позивач майже з нею не спілкувалась та не підтримувала близькі стосунки, не намагалась за її життя налагодити з нею відносини, не цікавилась станом її здоров`я, уникаючи відповідальності, не проявляла жодної підтримки для покращення її життя та сімейного благополуччя, а тому, внаслідок вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 хоча і зазнала моральних страждань, проте суд приходить до висновку про його часткове задоволення в розмірі 150000 грн., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
В кримінальному провадженні процесуальні витрати відсутні.
Підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а тому суд продовжує дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 127, 368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з 15 лютого 2021 року,зарахувавши у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 в період з 29.07.2020 р. до 14.02.2021 р. включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 15.04.2021 р. включно.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду в сумі 8935 грн. та моральну шкоду в розмірі 150000 грн., а всього стягнути суму 158935 грн. 00 коп.
Речові докази: змив з підлоги, пелюшку, волосся вилучене з пелюшки, піднігтьові вміст ОСОБА_7 , волосся з голови ОСОБА_7 , змиви з обох рук ОСОБА_5 - які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, - знищити.

Речовий доказ: компакт-диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1