Справа № 308/9130/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000378, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

встановив:

16 липня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000378, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2021 року близько 19 годин 22 хв водій транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», в населеному пункті Баранинці, Ужгородського району, Закарпатської області, зі сторони міста Чоп в напрямку міста Мукачево, під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя, яке веде до населеного пункту Баранинці, допустив зіткнення з автомобілем марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на виїзді з другорядної дороги з населеного пункту Баранинці та пропускав транспортні засоби на головній дорозі, внаслідок чого водій автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден кінцівок, ЗЧМТ, струс ГМ та був госпіталізований до районної лікарні.

09.07.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, автомобільна дорога М-06 «Київ-Чоп» 807 км, протоколом огляду було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , який опечатано та поміщено, на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55; транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено, на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55.

Враховуючи, що вище вказані транспортні засоби зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути предметом, а саме засобом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз, не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події, у зв`язку з чим дані транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 , які опечатано та поміщено, на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55.

12 липня 2021 до Ужгородського міськрайонного суду подано клопотання про арешт майна.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_5 №308/8759/21 від 12 липня 2021 року клопотання слідчого погоджене прокурором про арешт майна повернуто прокурору на доопрацювання, встановивши строк у сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали. 15 липня 2021 року вказана ухвала була отримана.

Також зазначає, що майно, яке вилучене в ході проведення вищевказаного огляду є речовим доказом, а тому підлягає арешту. Окрім цього накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю збереження його як речового доказу з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження власником вказаного майна. Також на даний час органом досудового розслідування при встановленні всіх обставин справи не проведено жодної із необхідних судових експертиз також не проведено слідчі експерименти з метою відтворення обстановки самої події. Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до їх втрати, пошкодження чи їх приховування від органу досудового розслідування, що сприятиме та уникнення осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучений транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 , яким на момент дорожньотранспортної пригоди керував ОСОБА_4 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, залишивши останній на зберіганні на спец майданчику відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55.
У судове засідання прокурор не з`явився, подав заяву, в якій просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явився. Був належним чином повідомлений про дату і час розгляду клопотання, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність його задоволення виходячи із наступного.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

В частині 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим суддею з доданого витягу ЄРДР встановлено, що 09.07.2021 року близько 19 годин 22 хв водій транспортного засобу марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись по автомобільній дорозі М-06 «Київ-Чоп», в населеному пункті Баранинці, Ужгородського району, Закарпатської області, зі сторони міста Чоп в напрямку міста Мукачево, під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя, яке веде до населеного пункту Баранинці, допустив зіткнення з автомобілем марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв на виїзді з другорядної дороги з населеного пункту Баранинці та пропускав транспортні засоби на головній дорозі, внаслідок чого водій автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден кінцівок, ЗЧМТ, струс ГМ та був госпіталізований до районної лікарні.

09.07.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Баранинці, автомобільна дорога М-06 «Київ-Чоп» 807 км, протоколом огляду було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «SKODA», моделі «OCTAVIA», д.н.з. НОМЕР_2 , який опечатано та поміщено, на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55; транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 , який опечатано та поміщено, на спец майданчик відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55.

В обґрунтування поданого клопотання, прокурор зазначає, що тимчасово вилучений вищевказаний транспортний засіб, який може бути використаний як доказ факту, що встановлюються під час кримінального провадження, являється речовим доказом, оскільки відповідають критеріям визначеним ст.98 КПК України, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення необхідних судових експертиз слід накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено, що вказані тимчасово вилучений транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 , яким на момент дорожньотранспортної пригоди керував ОСОБА_4 має значення речового доказу у кримінальному проваджені №0000378 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являється об`єктом вчиненого злочину.

Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України, та необхідністю проведення експертиз.
В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).
Таким чином, право на володіння речами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Важливим в даних правовідносинах є те, що в кримінальному проваджені арешт допускається в тому числі і з метою забезпечення збереження речових доказів.
Разом з тим відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання прокурора слід задовольнити частково.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000378, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучений транспортний засіб марки «ВАЗ», моделі «2107», д.н.з. НОМЕР_1 , яким на момент дорожньотранспортної пригоди керував ОСОБА_4 із забороною розпорядження ним( зняття з обліку, перереєстрацію, відчуження).
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1