Справа № 132/4118/20
Провадження №1-кп/132/70/21
Вирок
Іменем України
18.06.2021 місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження за обвинувальними актами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000433 від 01.11.2020р. відносно неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Весела Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, із незакінченою базовою загальною середньою освітою, учня Центру освіти молоді та дорослих Каланчацької селищної ради Херсонської області, неодруженого, непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_10 01.11.2020р. близько 11год.30хв. перебуваючи у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 , та спільно проводячи з останнім та ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , дозвілля, вирішив таємно викрасти майно своєї тітки ОСОБА_12 . Реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 достовірно знаючи, що за місцем проживання його тітки ОСОБА_12 нікого немає, залишив місце проведення свого дозвілля, та прийшов до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 . Скориставшись тим, що мешканці будинку відсутні по місцю проживання, маючи умисел направлений на крадіжку чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом розбиття шибки вікна будинку, проник всередину приміщення, звідки із сумки ОСОБА_12 здійснив крадіжку грошових коштів в загальному розмірі 1000,00грн., якими вподальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_12 майнової шкоди на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_10 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно таємно проник в приміщення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки із сумки своєї тітки ОСОБА_12 здійснив крадіжку грошових коштів в загальному розмірі 1000,00грн.

Потерпіла ОСОБА_12 , в судовому засіданні підтвердила, що її племінник ОСОБА_10 таємно проник в приміщення будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , звідки із її сумки, здійснив крадіжку грошових коштів в загальному розмірі 1000,00грн.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесене до тяжкого злочину, раніше не судимий, згідно характеристики за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, неодружений, учень Центру освіти молоді та дорослих Каланчацької селищної ради Херсонської області, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, підготовленої заступником начальника Калинівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_15 , суд бере до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_10 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, думку щодо можливості виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк. Додатково зауважено, що у разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладення на правопорушника додаткового обов`язку згідно п.4 ч.3 ст.76 КК України, а саме виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 необхідно призначити покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, а саме у вигляді 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.ст. 75, 76, 104 КК України, з іспитовим строком в 1 рік, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
За ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена у ч.2 ст.1179 ЦК України, відповідно до якої, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. За своїм характером відповідальність батьків та піклувальників неповнолітнього є додатковою, або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищевказані особи відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Разом з цим, ч.3 ст.1179 ЦК України передбачено, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування призначалось та проводилось експертне дослідження, а саме біологічна експертиза (висновок експерта від 13.11.2020р. № 571), вартість якої згідно довідки Вінницького НДЕКЦ становить 1582грн.22коп.
Виходячи із зазначених вимог закону, встановлених судом обставин, судові витрати у розмірі 1582грн.22коп. підлягають стягненню з ОСОБА_10 , а у разі відсутності у нього майна, достатнього для відшкодування судових витрат, судові витрати необхідно стягнути в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме відрізки марлевого бинта та банки сховища, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 19.11.2020р., передано на зберігання до Камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження, як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи, не застосовувався.

Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання з випробуванням, із іспитовим строком 1 (один) рік. Згідно п.п.1, 2 ч.1, п.4 ч.3 ст.76 КК України, покласти обов`язки на ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до висновку біологічної експертизи № 571 від 13.11.2020р. у розмірі 1582грн.22коп., а за наявності підстав, передбачених в ч.2 ст.1179 ЦК України, а саме у разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_10 майна, достатнього для відшкодування ним шкоди, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме відрізки марлевого бинта та банки сховища, які згідно постанови слідчого СВ Калинівського ВП ГУНП України у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 19.11.2020р., передано на зберігання до Камери зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Роз`яснити засудженому, що він має право подати та/або заявити клопотання про помилування, про ознайомлення із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя