Дата документу 01.04.2021 Справа № 333/1317/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
Єдиний унікальний № 333/1317/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/324/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференц зв`язок, матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новочеркаськ, Ростовської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, не одруженого, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, який на утриманні дітей не має, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» - арештному домі строком на 60 діб, до 02.05.2021 включно,

встановила:

Згідно зі змістом судового рішення, в провадження слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню №0000202, внесеному до ЄРДР 04.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України відносно підозрюваного - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

04.03.2021 приблизно о 17 годині 15 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля залізничного вокзалу, який розташований по проспекту Соборному 6-Г у місті Запоріжжі, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підбіг до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з метою наживи та особистого збагачення, наніс один удар рукою у потилицю останньої, після чого, за допомогою фізичної сили рук, відкрито викрав мобільний телефон марки «Xiaomi», моделі «Redmi 9», об`ємом пам`яті на 3/32 ГБ, у корпусі пурпурового кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , вартістю 4148 грн., у прозорому силіконовому чохлі, який матеріальної цінності не представляє, із двома сім-картами операторів «Водафон», номер ( НОМЕР_3 ) та «Київстар», номер ( НОМЕР_4 ), які матеріальної цінності не представляють та однією флеш-картою «Kingston» micro-sd, об`ємом пам`яті на 8 ГБ, вартістю 350 грн., що належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 , а всього майна на загальну суму 4498 грн.

Після чого, ОСОБА_7 разом з викраденим мобільним телефоном почав втікати з місця злочину, тим самим отримав можливість розпорядитись майном на власний розсуд, спричинивши неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на зазначену суму.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Вказана подія була зареєстрована в ЄРДР під №0000202 від 04.03.2021.

05.03.2021 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Враховуючи тяжкість злочину та дані про особу підозрюваного, який офіційно не працює, має нестійкі соціальні зв`язки, та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, про які зазначено у клопотанні, суспільну небезпеку вчиненого злочину, слідчий суддя вважала, за необхідне задовольнити клопотання слідчого.

В апеляційній скарзі підозрюваний, зазначає, що він був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, якого не вчиняв. Вважає, що суд помилково застосував до нього тримання під вартою, оскільки відсутні докази вчинення ним злочину.

Просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді та змінити йому запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення; підозрюваного і захисника, які підтримали апеляційну скаргу та вважали рішення слідчого судді незаконним і необґрунтованим; прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги підозрюваного; перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підозрюваного задоволенню не підлягає.

Положенням ч.1 ст.404 КПК України передбачено, що рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У відповідності до ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, обвинуваченому; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення; 2) потреби досудового розслідування виправдовують ступінь втручання у права і свободи особи; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За вимогами ст.110, ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів ухвала слідчого судді в цілому відповідає вищезгаданим вимогам.

Відповідно до матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_7 05.03.2021 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «К.Г. проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому тлумачення поняття «обґрунтованість» буде залежати від усіх обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з необхідністю на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

витягом з ЄРДР від 04.03.2021, яким вбачається, що 04.03.2021 до відділу №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення, що о 17 годині 20 хвилин за адресою: Запоріжжя, пр.. Соборний, 6г, невідома особа відкрито із застування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я заволоділа мобільним телефоном «Xiaomi» моделі «Redmi 9» в корпусі пурпурного кольору, після чого невідома особа зникла у напрямку АТБ (т.1, а.с.7);

рапортами працівників поліції від 04.03.2021, якими підтверджується, що в ході відпрацювання території виявлено громадянина ОСОБА_7 , який був схожий за прикметами та на якого вказала заявник. При проведенні поверхневого огляду у вказаного громадянина виявлено мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9» в корпусі пурпурного кольору, який впізнав заявник (т.1, а.с.8-11);

протоколом допиту неповнолітнього потерпілого від 04.03.2021, яким зазначається, що невідомий чоловік за адресою: АДРЕСА_2 г підбіг до потерпілої, схопив її за волосся, потім наніс удар по голові, після чого викрав відкрито мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9» в корпусі пурпурного кольору. Через деякий час охорона залізничного вокзалу затримала чоловіка, який представився, як ОСОБА_7 ;

протоколом затримання особи, підозрюваної у чиненні злочину від 04.03.2021, яким вбачається, що слідчим ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , 04.03.2021 року затримано ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України. Слідчий ОСОБА_10 на підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст.223 і ст.236 КПК України у присутності понятих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 здійснив обшук затриманої особи, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 9» в корпусі пурпурного кольору; сім-картка стільникового зв`язку «Київстар»; сім-картка стільникового зв`язку «Водафон»; флеш носій інформації типу micro SD об`ємом на 8 гб;

повідомленням про підозру від 05.03.2021 року, яким зазначається, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , 04.03.2021 року приблизно о 17 годині 15 хвилин, знаходячись біля залізничного вокзалу за адресою: Запоріжжя, пр. Соборний, 6г у місті Запоріжжя, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, із застуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, підбіг до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , 2003 року народження, та з метою наживи та особистого збагачення, наніс один удар рукою у потилицю останньої, після чого, за допомогою фізичної сили рук, відкрито викрав мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 9» в корпусі пурпурного кольору, у прозорому силіконовому чохлі, із двома сім-картами мобільних операторів «Київстар» та «Водафон» та однією флеш-картою, об`ємом пам`яті на 8гб.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що викладені у клопотанні слідчого обставини і докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному проваджені з урахуванням конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про застосування тримання під вартою судовий орган має брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість злочину; підвищена суспільна небезпечність; обґрунтованість доказів; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення; характер особи підозрюваного; минуле особи та його зв`язки з суспільством (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Лебіта проти Італії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Високий суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, санкцією статті, якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк до шести років, який будучи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування для уникнення кримінальної відповідальності, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки під час проведення слідчих дій у кримінальному провадженні підозрюваному стали відомі анкетні дані потерпілої і свідків, а також місце проживання останніх, тому ОСОБА_7 будучи на волі шляхом погроз або іншим способом може здійснити вплив на останніх з метою зміни їх показів.

Відповідно до матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 не одружений, має середню освіту, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 будучи на волі зможе продовжити вчиняти корисливі злочини. Зазначені обставини підтверджують існування ризику у кримінальному провадженні, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що викладені обставини свідчать про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно вплинути на свідків або потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється.

Відповідно до правової позиції викладеної у рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання від вартою, має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних засобів.

Однак, розглядаючи можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 альтернативних запобіжних заходів, враховуючи тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки інкримінованого кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його можливість переховуватись від суду, впливати на свідків і потерпілу кримінального провадження, скоїти інші кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що не може бути застосовані інші запобіжні заходи до підозрюваного, окрім тримання під вартою.
Колегія суддів вважає безпідставними доводи підозрюваного ОСОБА_7 про те, що він не скоював злочин, а мобільний телефон безпідставно підкинули співробітники поліції, оскільки не належать до кола питань під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі розглядати питання, які суд повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті.
Таким чином, колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання стороною обвинувачення доведене об`єктивне існування обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 та встановлено наявність ризиків, визначених ст.177 КПК України.
За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі підозрюваного, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , колегія суддів, за наслідками її розгляду, вважає необхідним вказану скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3