1Справа № 335/5063/21 1-кс/335/2818/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні № 0000548 від 13.05.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
підозрюваного у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

15.05.2021 року старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000548 від 13.05.2021 року, звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 13.05.2021року, приблизно о 19 год. 15 хв., ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, поєднане з проникненням у сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись неподалік від буд АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою власної фізичної сили відкрив кришку люку до комунікаційного колодязю та таємно проник до нього, звідки за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмету, зрізав та таємно викрав фрагмент кабельної лінії зв`язку ТЗГ 7х4х0,9 (інвентаризаційний номер 10600215), довжиною 40 метрів, який належить державі в особі Управління СБ України. Після чого, ОСОБА_5 розпорядившись викраденим майном, зник з місця скоєння злочину.
Таким чином ОСОБА_5 завдав державі в особі Управління СБ України СБ України, матеріального збитку на суму 1193 гривень 67 копійок.
13.05.2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
14.05.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у органу досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.
У клопотанні слідчий також зазначає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчий вважає, що застосування таких запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт або застава не забезпечить належного виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Отже, на переконання слідчого, задля забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням у ДУ Запорізький слідчий ізолятор № 10, без права внесення застави, про що і просить слідчий у клопотанні.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, з підстав викладених в ньому, просили клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання слідчого заперечував, посилаючись на те, що ризики, зокрема тиск на свідків, вчинення інших правопорушень, про які зазначає слідчий, не доведені та викладені органом обвинувачення в клопотанні у формі припущень. Вважає, що підозра не може бути підтверджена тими матеріалами, які слідчий долучив до клопотання, оскільки вони складені із порушеннями процесуального законодавства та містять значні суперечності.
Також ОСОБА_6 зазначив, що в інших кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_5 останній жодного разу не порушив своїх процесуальних обов`язків. Підозрюваний постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відновлює після пожежі житло, в якому офіційно зареєстроване його місце проживання.
Підсумовуючи викладене, захисник просив обрати відносно ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що СВ відділу поліції № 1 ЗРУП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 13.05.2021 року, у якому 14.05.2021 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Виходячи із тяжкості злочину, інкримінованого ОСОБА_5 , за скоєння якого педбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя доходить висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя бере до уваги, що слідчим не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, слідчим суддею не встановлено ризиків переховування від слідства або можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи.
Припущення слідчого про те, що ОСОБА_5 може змінити місце проживання також не заслуговує на увагу, оскільки, останній, як встановлено судом, має постійне місце проживання, не змінюючи його протягом тривалого часу.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів («Боротюк проти України» п. 62).
Наведені дані в своїй сукупності, як вважає слідчий суддя, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_5 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом.
У зв`язку з цим слідчий суддя приходить до переконання, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає. Крім того при здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням («Биков проти Російської Фередації» п. 61).
Відтак, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для застосування відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту, та покладення на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, є достатнім та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого залишити без задоволення.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони протягом двох місяців залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , з 15 травня 2021 року до 15 липня 2021 року, включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
з`являтися до слідчого, прокурора, суду на його виклик у встановлений термін;
не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;
утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;
носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч.5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
В разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 15 травня 2021 року.
Повний текст ухвали виготовлено 19 травня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1