У Х В А Л А
іменем України
30 липня 2021 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,

з боку захисту: підозрюваного ОСОБА_5 ,

законого представника підозрюваного - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000257 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 01.06.2020 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 153 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; стосовно якого 15.10.2020 до суду направлено обвинувальний акт у криммінальнму провадженні № 0000675 за ч. ч. 2, 3 ст. 186 КК України, 29.01.2021 до суду направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000584 за ч. 3 ст. 185 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 в період іспитового строку та знаходженні на розгляді стосовно нього обвинувальних актів, в яких стосовно нього ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 07.07.2021 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.
22.07.2021, близько 16 год 30 хв, у ОСОБА_5 , який знаходився поблизу житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , разом зі знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , виник умисел на відкрите заволодіння мобільним телефоном марки IPhone 5S, який належить ОСОБА_14 .
В той же день та час, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації свого умислу, наблизився до ОСОБА_14 , у якого, маючи на меті корисний мотив, в присутності сторонніх осіб, шляхом ривка з рук останнього, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «IPhone 5S», та відбіг від потерпілого на незначну відстань, при цьому продовжував утримувати у себе телефон. Потерпілий ОСОБА_14 , розуміючи, що ОСОБА_5 відкрито, з корисливих мотивів заволодів його мобільним телефоном та не має намір повертати його, почав вимагати у ОСОБА_5 повернути майно, яким він незаконно заволодів. Після чергової вимоги повернути майно, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій єдиний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою подолання можливого опору з боку ОСОБА_14 , наніс останньому не менше десяти ударів кулаками по голові та тулубу потерпілого, та не менше десяти ударів взутими ногами по голові та тулубу потерпілого, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_14 , тілесні ушкодження у вигляді синців та садна на обличчі, які, відповідно до висновку експерта №12-14/123-3м/21 від 26.07.2021, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, (згідно з п. 2.3.5 «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року).
Заволодівши чужим майно, ОСОБА_5 покинув місце вчиненого злочину та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2313/21 від 27.07.2021, матеріальну шкоду шкоду на загальну суму 1 650 гривень 00 копійок.
29.07.2021 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Враховуючи наявність підозри у вчиненні ОСОБА_15 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий вважав, що є підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечували проти клополтання, вважали, що належним заходом забезпечення кримінального провадження є цілодобовий домашній арешт з носінням засобу контролю.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 просила застосувати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного:

Зідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

29.07.2021 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того, на обгрунтування доводів клопотання надано копії письмових доказів: витягу з ЄРДР №0000257 від 24.07.2021, рапорту від 23.07.2021 за № 6560, протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.07.2021, протоколу допиту потерпілого ОСОБА_14 від 24.07.2021, протоколу огляду місця події від 23.07.2021, постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.07.2021, поставнои про призначення судово-медичної екпертизи від 24.07.2021, висновок експерта № 12-14/123-ЗМ/21 від 26.07.2021, протокл допиту малолітнього свідка ОСОБА_8 від 26.07.2021, протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_9 від 26.07.2021, протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_10 від 26.07.2021, протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_11 від 26.07.2021, протокол додатковго допиту потерпілого ОСОБА_14 від 27.07.2021, протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_16 від 27.07.2021, протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 27.07.2021, протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_18 від 27.07.2021, поставнови про призначення судово-товарознавчої експертизи від 27.07.2021, звіту про фактичні затрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2312/21 від 27.07.2021, висновку експерта № 2313/21 від 27.07.2021, постанови про доручення призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням від 27.07.2021, доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги, вимога на ім`я ОСОБА_15 , свідоцтво про народження ОСОБА_15 , копія вироку Зміївського районного суду Харківської області від 01.06.2020 стосовно ОСОБА_5 , ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 07.07.2021, лист начальника ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області на ім`я голови Балаклійського районного сууд Харківської області від 22.07.2021, 23.07.2021, 27.07.2021, 28.07.2021, довідку лікаря психіатра від 27.07.2021, листа Слобожанської селищної ради від 27.07.2021 за № 4817/02-23, повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 29.07.2021, протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.07.2021 (а.п. 1-47)

Частиною 1. п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

При вирішенні даного питання, суд виходить з того, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до умисних двооб`єктних злочинів, в період іспитового строку, призначеного судом покарання за реальною сукупністю злочинів в їх складі і умисного тяжкого злочину.

Також, суд враховує неповнолітній вік підозрюваного, а також ті обставини, що обраний стосовно нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту не забезпечив мету, з якого його було застосовано. У короткий термін після зміни запобіжного заходу, а саме, з 07.07.2021 пройшло п`ятнадцять днів, як ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який класифікується як тяжкий злочин, та враховуючи спосіб його вчинення, а саме, із застосуванням насильства проти особи, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання більше ніж два роки позбавлення волі, також репутацію підозрюваного, де він в період іспитового строку вчинив тяжкий умисний злочин, не дотримання підозрюваним ОСОБА_5 , який є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні, умов застосування запобіжних заходів, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, не виконання обов`язків обвинуваченого в іншому кримінальному провадженні, то ризик переховуватись від органу досудового розслідування та суду доведений стороною обвинувачення.

Крім того, доведеним є ризик, що дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджено його попередніми діями та як наслідок триває судовий розгляд Балаклійським районним судом Харківської області обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

Таким чином, діями підозрюваного ОСОБА_5 спростовано презумпцію свободи та є підстави для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у кримінальному правопорушенні, вчиненому із застосуванням насильства, розмір застави у кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відідлу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000257 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", без визначення застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 30 липня 2021 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 шістдесят днів, тобто до 27 вересня 2021 року, включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено о 15 год 30 хв 30.07.2021.

Слідчий суддя: