У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/3741/21

№ 1-кс/183/689/21

07 червня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського районний відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000187 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю сел. Шерлова Гора Борзинського району Читінської області Російської Федерації, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, вдівця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:
- 12.03.2002 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 304 КК України та ч. 2 ст. 142, ст. 42 та КК України до позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна. Звільнений 04.03.2004 на підставі постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська умовно достроково, невідбутий строк 1 рік 3 місяці 23 дня;
- 23.09.2005 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до обмеження волі строком 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 9 місяців за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2002 року, до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 3 місяці;
- 30.05.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, строком на 2 роки;
- 12.06.2007 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. Звільнений 02.11.2007 на підставі постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська умовно достроково, невідбутий строк 3 місяці 2 дня;
- 08.12.2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 357 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднаний невідбутий строк 2 роки 1 місяць за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2007 року, призначене остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 3 роки 1 місяць;
- 15.04.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, із зарахуванням тримання під вартою з 28.04.2008 по 15.02.2012 та з 10.10.2012 по 15.04.2013. Звільнений за відбуттям строку покарання;
- 20.06.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 15.04.2013 року, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі із зарахуванням тримання під вартою з 28.04.2008 по 15.02.2012 та з 10.10.2012 по 15.04.2013. Звільнений 27.06.2013 на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду від 25.06.2013 на підставі ст. 535, ст. 537 КПК України під особисту поруку;
- 04.03.2014 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 2 роки. Звільнений із зали суду;
- 19.10.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяці позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний невідбутий строк 3 місяці за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 04.03.2014 року призначено остаточне покарання строком на 4 роки 6 місяців. Звільнений 08.08.2016 року, за відбуванням строків покарання;
- 08.12.2020 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в рахунок покарання тримання під вартою з 30.10.2016 року по 09.09.2020 року із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. З урахуванням заліку вважати основне покарання відбутим.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме в тому, що 26 квітня 2021 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проходили біля будинку АДРЕСА_3 , де побачили раніше не знайомого ОСОБА_8 , який стояв з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В цей момент ОСОБА_4 та ОСОБА_7 вступили у злочинну змову, спрямовану на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_8 із застосуванням насильства щодо останнього.

Реалізуючи спільний із ОСОБА_4 злочинний умисел, ОСОБА_7 26 квітня 2021 року о 10 год. 54 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи відкритий характер своїх противоправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_8 , який в той час уже сів на лавку, та завдав йому не менше 10 ударів правою та лівою рукою в область голові потерпілого та не менше одного удару ногою також в область голови потерпілого. Під час нанесення ударів потерпілий ОСОБА_8 почав закривати голову обома руками. Після цього ОСОБА_4 , знаходячись поруч, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, реалізуючи спільний із ОСОБА_7 злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи відкритий характер своїх противоправних дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, завдав не менше 10 ударів правою та лівою рукою в область голови ОСОБА_8 , який закривав голову обома руками, а також не менше одного удару ногою в область його голови.
Продовжуючи реалізувати свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_4 витяг з лівої кишені штанів ОСОБА_8 належний останньому мобільний телефон марки «Redmi S2 2/32» вартістю 2429 гривень 10 копійок, тим самим ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_8 , після чого з місця скоєння злочину пішли та розпорядилися вказаним майном на власний розсуд.
Своїми спільними злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді закритого перелому правої ліктьової кістки, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, оскільки зростання кісткових відломків у місці перелому, відбувається у термін понад 21-н день, тілесні ушкодження у виді синців на верхніх повіках обох очей, на лобі справа, саден на верхній повіці лівого ока, на спинці носа справа та зліва, у середній третині, на верхній повіці правого ока, які у своїй сукупності та кожне окремо відносяться до легкого ступеня тяжкості, та завдали останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2429 гривень 10 копійок.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб.
Слідчий в клопотанні зазначає, що є достатньо підстав вважати підозру у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваному ОСОБА_4 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, просить застосувати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Однак, не надано суду беззаперечних доказів наявності ризику передбаченого п. 1, ч. 1 ст. 177 КПК України, з чого, слідчий суддя робить висновок про його відсутність.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки, на його думку, наявні ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає неможливим застосувати підозрюваному ОСОБА_4 інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що проживає з батьком, заперечує проти обрання запобіжного заходу тримання під вартою, готовий до будь-якого іншого запобіжного заходу, до поліції його викликали і сам з`явився.
Захисник ОСОБА_6 , вказала, що заперечує в заявленому клопотанні, так як не обґрунтована підозра, ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації і проживання, не переховувався від слідства, тому можливо застосувати цілодобовий домашній арешт.
Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваного у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту, але не є достатнім для застосування запобіжного заходу тримання під вартою.
07 червня 2021 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухавши доводи учасників досудового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що прокурором не доведено необхідність застосування запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 , тому слідчий суддя, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, але при цьому суд вважає обґрунтованими наявність підстав для застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 , неодноразово судимий за скоєння аналогічних корисливих злочинів, а також за скоєння злочинів, пов`язаних з нанесенням тілесних ушкоджень, має не зняту та не погашену в законному порядку судимість, а саме останній раз ОСОБА_4 був засуджений 08.12.2020 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 8 місяців. На підставі ч. 5 ст. 75 КК України йому зараховано відбування основного покарання за рахунок тримання під вартою з 30.10.2016 по 09.09.2020 із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Незважаючи на це ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчинені такого самого тяжкого злочину.

Такі обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та маючи можливість вільного пересування, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Вказані обставини свідчать про те, що суду необхідно вжити заходів щодо запобігання спробам підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення. Але наявність вказаного ризику не є достатнім на необхідним для застосування ОСОБА_4 , найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, при цьому слідчий суддя враховує показання ОСОБА_4 , щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя не встановив наявність ризику, передбаченого п.1, ч. 1 ст. 177 КПК України, на який прокурор посилається у клопотанні, та у судовому засіданні підтримав, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку слідчого судді це є припущенням слідчого та прокурора, без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому зазначені ризики для обґрунтування при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахувати не може.

Слідчий суддя встановив, що підстави на які посилається прокурор, при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми. Крім того, прокурор не обґрунтував будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш тяжкого запобіжного заходу. На думку суду сам факт вчинення кримінального правопорушення, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, як покарання за правопорушення, у якому винуватість ОСОБА_4 судом не встановлена.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки обґрунтування наявних ризиків для цього виду запобіжного заходу суд вважає недостатнім.

При цьому слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 необхідно задовольнити, застосувавши більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Враховуючи досліджений ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає його обґрунтованим та достатнім для застосування до клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком два місяці, що буде необхідним та достатнім для належного виконання підозрюваним клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

в задоволенні клопотання прокурора про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою відмовити.

Застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, заборонивши строком до 06 серпня 2021 р. залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою та повідомляти слідчого прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу направити на виконання начальнику Новомосковського відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1