ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/1/21 Номер провадження 11-кп/814/709/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2021 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини справи
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2021 року клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено;

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжено , з утриманням в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань №23», строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 45 хв. 16 квітня 2021 року по 16 год. 45 хв. 14 червня 2021 року, без визначення розміру застави.

Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000360 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.3 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню , вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання прокурора, суд вказав, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України на які послався прокурор у своєму клопотанні і обмеження прав обвинуваченого на свободу є виправдним.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись з вказаним рішенням , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу , в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

В обґрунтування доводів апеляції вказує , що його підзахисний більше восьми місяців утримується під вартою. При цьому , підготовче судове засідання вже триває 4 місяці.

Суду не надано доказів існування ризиків , обвинувачений має міцні соціальні зв`язки , має малолітнього сина. Також не має родичів за межами Полтавської області , що унеможливлює його втечу , до введення карантину працював та мав стабільний заробіток , у вчиненому розкаюється та співпрацює зі слідством та судом.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді
В судове засідання сторони кримінального провадження не з`явились будучи належним чином повідомленими про день та час слухання провадження. В апеляційній скарзі адвокат не прохав розглядати апеляцію в присутності обвинуваченого та його присутності. На день розгляду апеляції сторони не виявили бажання бути присутніми в судовому засіданні. За таких обставин колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності всіх сторін , відповідно до положень статті 422-1 КПК України.

Мотиви суду щодо апеляційної скарги
Заслухавши суддю доповідача , вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що місцевий суд в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так апеляційним судом встановлено , що в провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження №0000360 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.3 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1, 6, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.4 ст.187, ст.257, ч.2 ст.27, ч.3 ст.262, ч.3 ст.27, ч.3 ст.263-1 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 вказаної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження , суд при прийнятті рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, з врахуванням тяжкості злочинів , інкримінованих ОСОБА_6 та даних про особу обвинуваченого, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, на які посилається сторона обвинувачення, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Правильним вважає колегія суддів висновки суду щодо продовження існування ризиків , на які посилається орган досудового розслідування і які на даний час не зменшилися.

Доводи апеляції захисника висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці неодноразово наголошував , що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Також , судом у повній мірі досліджено обставини , за яких до обвинуваченого неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.

З такими висновками погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляції адвоката висновків суду не спростовують.

Не може погодитись колегія суддів також із доводами адвоката , що з боку сторони обвинувачення має місце штучне завищення обвинувачення висунутого ОСОБА_6 .

З цього приводу колегія суддів звертає увагу , що відбувається судовий розгляд кримінального провадження під час якого мають бути досліджені докази сторони обвинувачення і під час цього якраз і буде з`ясовано питання підтвердження обсягу висунутого обвинувачення. Апеляційний суд за процедурою перегляду ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою , не вправі вирішувати питання достовірності обсягу обвинувачення.

Підсумовуючи наведене колегія суддів приходить до висновку , що рішення суду щодо ОСОБА_6 є правильним та тільки запобіжний захід у виді тримання під вартою може запобігти існуючим у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та доводи апеляції адвоката жодним чином не спростовують вказаних висновків суду.

Істотних порушень норм КПК України , які могли б поставити під сумнів висновки суду першої інстанції щодо доцільності тримання обвинуваченого під вартою, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування та , відповідно , задоволення апеляції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду , -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2021 року про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4