Єдиний унікальний номер судової справи 201/2659/21
Номер провадження 1-кс/201/867/2021
УХВАЛА
Іменем України

19 березня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 19.08.2020р. про закриття кримінального провадження №0005113 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.03.2021р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 19.08.2020р. про закриття кримінального провадження №0005113 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що постановою слідчого Соборного відділення поліції ДВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 від 19.08.2020р. закрите вказане кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Вважає дану постанову незаконною, передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки оскаржувана постанова не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Постанову про закриття кримінального провадження він отримав лише 09.03.2021р.

На підставі вищевикладеного, просив вимоги скарги задовольнити.

Заявник ОСОБА_3 надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутності та без фіксації технічними засобами. Скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

Уповноважена особа Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Ураховуючи неприбуття учасників у судове засідання для розгляду скарги, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали за скаргою, зіставивши доводи скарги з вимогами закону, приходить до такого висновку.

Наказом Національної поліції України від 23.12.2020р. № 1019р. «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області» Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області реорганізовано, разом із цим затверджено штатним розкладом Відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП у Дніпропетровській області.
Як видно з матеріалів скарги і дослідженої копії оскаржуваної постанови, Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження №0005113, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

09.12.2015р. до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2015р., за заявою Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо невиконання рішення суду ОСОБА_5 .

Постановою слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 19.08.2020р. закрите кримінальне провадження №0005113 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий мотивував постанову виключно описом об`єкта, суб`єкта, об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення).

Слідчий суддя зазначає, що завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

З матеріалів скарги і оскаржуваної постанови встановлено, що станом на час закриття кримінального провадження слідчим Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області взагалі не перевірений зміст доводів потерпілого, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які вчинені слідчі дії, встановлені факти та правовідносини, що свідчить про неповноту досудового слідства.

За змістом постанови про закриття кримінального провадження, висновок про встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області обґрунтував тим, що під час досудового розслідування була встановлена відсутність в діях складу кримінального правопорушення.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р. (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Проте, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, 107, 110, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 19.08.2020р. про закриття кримінального провадження №0005113 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України задовольнити.

Постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 19.08.2020р. про закриття кримінального провадження №0005113 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1