Справа № 463/5347/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/591/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року відмовлено в задоволені скарги адвокта ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

Суд першої інстанції мотивує своє рішення тим, що доводи заяви ОСОБА_7 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями (бездіяльністю) слідчих, прокурорів та оперативних працівників в межах кримінального провадження № 0000016 від 20.12.2018 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що перебуває в провадженні Старосамбірського районного суду Львівської області, що не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України. При цьому остаточна оцінка доказів здобутих в результаті проведення таких НСРД здійснюється судом першої та вищестоящих інстанції у разі реалізації права особи на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень.

На дану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою задоволити його скаргу.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала є необґрунтованою, а висновки слідчого судді не спростовують доводів заявника та порушують норми ст. 214 КПК України. Зазначає, що у заяві про вчинення кримінального правопорушення викладено всі факти, які вказують на ознаки вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 201, ч.2 ст. 359КК України в діях слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_8 , прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , оперуповноважених БКОЗ УСБУ у Львівській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також заявника ОСОБА_14 .
Адвокат ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції підтримав подану апеляційну скаргу, просив задоволити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.
Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.
Під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 слідчим суддею зазначено, що заявник вказував, що, на його думку, зазначені в заяві дії слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_8 , прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , оперуповноважених БКОЗ УСБУ у Львівській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також заявника ОСОБА_14 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 359 КК України як переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації й організації та незаконному проведенні НСРД щодо ОСОБА_7 на території Республіка Польща в межах кримінального провадження № 0000016 від 20.12.2018.
Відмовляючи в задоволенні скарги слідчим суддею зазначено, що незважаючи на те, що заявник вважає заяву від 28.04.2021 заявою про вчинення вищевказаними посадовими особами злочинів, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 359 КК України, проте остання за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів, а тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.
Тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених підстав для внесення заяви ОСОБА_7 від 28.04.2021 року до ЄРДР, відтак відмовив в задоволені поданої скарги.
Слідчий суддя дійшов правильного висновку при постановлені оскарженої ухвали, оскільки реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ч.2 ст. 376, ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 травня 2021 року про відмову у задоволенні скарги адвокта ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4