Справа № 190/1609/18
1-кп/215/142/21
У Х В А Л А

12 серпня 2021 року Колегія суддів Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді - ОСОБА_1 ;

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

секретар судового засідання - ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 7 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000194 від 28.01.2018р., стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 1, 12 ч. 2 ст. 115 КК України клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_7 ; обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; захисник ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшилися та продовжують існувати, зважаючи на тяжкість інкримінованого обвинуваченим злочину обвинувачені можуть переховуватися від суду, перебуваючи на свободі можуть чинити тиск на свідків які приймали участь у НСРД, оскільки самі приймали участь у слідчих діях, не мають міцних соціальних зв`язків, не працюють, тому просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тому як більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , кожен окремо заперечують проти заявленого прокурором клопотання, за відсутності доказів на підтвердження заявлених прокурором ризиків.

Захисник ОСОБА_8 заперечувала проти заявленого прокурором клопотання оскільки прокурором ризики на які посилається прокурор відсутні, як і докази на їх підтвердження при наявності у підзахисних міцних соціальних зв`язків, тривалого перебування під вартою, просить змінити запобіжний захід обвинуваченим на більш м`який у виді цілодобового домашнього арешту.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 29.05.2018 р. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід тримання під вартою, який було неодноразово продовжено в стадії досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно зі ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Також, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно зі ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, Існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою (п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Згідно з п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , в разі визнання їх винуватим, їх вік, наявність міцних соціальних зв`язків, наявність постійного місця мешкання та реєстрації.

Також при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд враховує, що понад шість місяців в судове засідання не доставляються свідки обвинувачення, сторона обвинувачення не забезпечує прибуття свідків в судове засідання, що впливає на розумні строки розгляду кримінального провадження та є наслідком перебування обвинувачених під вартою понад три роки, тому на думку суду відсутній ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України на який посилається прокурор, лише тяжкість покарання не може бути підставою для тримання обвинувачених під вартою, тому суд вважає необхідним змінити обвинуваченим запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з носінням засобів електронного контролю, який зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам із покладенням обов`язків на обвинувачених, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Суд не знаходить підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - відмовити.

Змінити, обраний стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто по 12 жовтня 2021 року, включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово, з носінням електронного браслету та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_2 цілодобово, з носінням електронного браслету та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту в якому вони проживають без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками.

Негайно звільнити з-під варти в залі суду обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Негайно звільнити з-під варти в залі суду обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: