Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 липня 2021 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

представника ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівне матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000141 від 03 червня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 червня 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 червня 2021 року клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури ОСОБА_6 частково задоволено, накладено арешт на автомобіль марки "VOLKSWAGEN LT", реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_2 шляхом заборони відчуження, розпорядження, володіння та користування транспортним засобом.

Вирішено залишити вказаний транспортний засіб для зберігання на території відділення поліції №1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: смт Володимирець, вул. Грушевського, 63, Рівненської області.

Накладено арешт на круглі лісоматеріали довжиною по 1, 25 м. кожна колодка, загальною кубомасою біля 3 куб.м, у формі заборони відчуження та розпорядження власником чи іншими особами даними лісоматеріалами, до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Вирішено передати круглі лісоматеріали довжиною по 1, 25 м. кожна колодка, загальною кубомасою біля 3 куб.м на відповідальне зберігання власнику або уповноваженій ним особі, у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_5 просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту. Доводять, що у арештованому автомобілі, що знаходився на подвір`ї приватного домоволодінні ОСОБА_9 знаходилась деревина дров`яної породи «Сосна» отримана у встановленому законом порядку, з належними документами, а сам транспортний засіб не зупинявся поліцейськими під час його руху, а тому підстави для арешту цього майна відсутні. Зазначають, що висновок суду про суперечливість показів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не відповідає дійсності, оскільки вказані свідки у ході судового розгляду не допитувались.

ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_5 також просять дослідити копію технічного запису судового засідання суду першої інстанції в частині показів ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_14 , місце проживання: с.Совпачів, Вараський район Рівненська область.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_5 який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 про залишення ухвали суду без зміни, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт майна з підстав передбачених ч.2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Із матеріалів справи слідує, що в провадженні слідчого відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 03 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України (а.с.4).

Постановою слідчого слідчого відділення поліції №1 Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області від 03.06.2021 року лісоматеріали довжиною по 1, 25 м. кожна, загальною кубомасою 3 метри кубічних та автомобіля марки "VOLKSWAGEN LT", реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_2 , визнано речовими доказами та прилучено до кримінального провадження. Вказані речові докази передано на зберігання до майданчика зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Вараського РВП ГУНП в Рівненській області. (а.с.8-9).

Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_6 вказав, що під час досудового розслідування здобуто достатні данні вважати, про те що вищевказане майно є предметом злочину передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Вирішуючи питання про накладення арешту на лісоматеріали та транспортний засіб, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя вказав, що пояснення ОСОБА_7 про обставини отримання ним деревини у посадової особи Сопачівського лісництва, суперечать Тимчасовій інструкції з електронного обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного агентства лісових ресурсів України, затвердженої затвердженої Наказом ДАЛРУ №202 від 27.06.2012, зокрема щодо виду відпущеної деревини, порядку маркування (встановлення бірки), розміру та об`єму деревини, що викликає обґрунтовані сумніви в законності походження деревини та потребує додаткової перевірки в ході досудового розслідування.

Слідчий суддя також вірно взяв до уваги, що використовувати автомобіль марки "VOLKSWAGEN LT", реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Польща), номер кузова НОМЕР_2 на території України можливо було виключно особою яка його ввезла до 11.03.2019 року, а використання та відчуження його після вказаної дати іншими особами на митній території України суперечить вимогам законодавства.

Під час апеляційного розгляду представник ОСОБА_5 не надав жодного документу, який би підтвердив право власності чи право користування вищевказаним транспортним засобом.

Вказані висновки суду повністю спростовують твердження захисника ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_7 є законним володільцем автомобіля.

З огляду на положення ч.ч.1, 3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_5 про те, що лісоматеріали отримані у встановленому законом порядку, з належними документами, а сам конфіскований транспортний засіб належить ОСОБА_7 , колегія суддів вважає необґрунтованими.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, містить на собі сліди злочину, які можуть бути приховані чи знищені, що може негативно вплинути на дослідження обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання та накладення арешту на автомобіль та лісоматеріали.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того або іншого об`єкту до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідно до ст.170 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі зазначені в ч.2 ст. 173 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, беручи до уваги, що обмеження права власності є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження - існують правові підстави для арешту майна, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 червня 2021 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_5 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3