Справа № 149/1623/21
Провадження №1-кп/149/175/21
Номер рядка звіту 340
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
02.07.2021 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Хмільник обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000165 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка місто Хмільник Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, -

за ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Поліцейський СРПП Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та поліцейський СРПП Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , які згідно з п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовими особами, та посади яких згідно з п. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Державну службу» відносяться до посад категорії "В", на службовому автомобілі марки «ВАЗ 2110» державний номерний знак НОМЕР_1 в період часу з 08.00 год. 16.06.2021 по 08.00 17.06.2021 здійснювали патрулювання у м. Хмільнику Вінницької області, відповідно до графіку чергування працівників СРПП затвердженого начальником Хмільницького районного відділу ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8

17.06.2021 о 00.25 год. поліцейськими СРПП Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 та поліцейським СРПП Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 в м. Хмільнику по вул. Київській, на підставі ст. ст. 31, 35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 21101» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який допустив порушення правил дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. При спілкуванні з водієм ОСОБА_9 поліцейські виявили явні ознаки алкогольного спяніння останнього та запропонували пройти освідування, на що останній відмовився.

В цей час ОСОБА_4 близько 00.30 год., перебуваючи на автодорозі по вул. Київській в м. Хмільник Вінницької області, з метою уникнення від відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП її чоловіком ОСОБА_9 , висловила пропозицію до поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про надання їм неправомірної вигоди в розмірі 10000,00 (десять тисяч) гривень, за не складання відносно її чоловіка ОСОБА_9 адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, за що останніми була попереджена про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України.

Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_4 під час складання адміністративних документів на її чоловіка ОСОБА_9 , на підставі ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» та ч. 2 п. 5 розділу 1 та розділу 9 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015, усвідомлюючи, що працівники поліції є службовими особами, які згідно зі ст. 222 КУпАП, уповноважені на розгляд справи за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122 КУпАП та накладення стягнення, шляхом винесення постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, у тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, не звертаючи уваги на зроблене їй попередження про кримінальну відповідальність за висловлення пропозиції про надання неправомірної вигоди службовій особі, у ході діалогу, діючи умисно, знову запропонувала поліцейському СРПП Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10000,00 (десять тисяч) гривень за не складання відносно її чоловіка ОСОБА_9 адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП, тим самим висловивши пропозицію про надання неправомірної вигоди, з метою уникнення адміністративної відповідальності, про що знов була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

29.06.2021 року до суду надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, укладеною між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченої ОСОБА_5 від 25.06.2021 року, яку прокурор просить затвердити, з додержанням наступних умов.

На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 469 ч.4, 472, 473, ч.4 ст.474 КПК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Згідно з даними угоди прокурор та обвинуваченою дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої. Обвинувачена ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України; погодитися з визначеним в угоді покаранням

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повина понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_4 згідна. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України та ст.389-1 КК України оговорені сторонами.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості вона повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнана; характер обвинувачення та її суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнає повністю. Окрім того, ОСОБА_4 підтвердила суду, що угода про визнання винуватості від 25.06.2021 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просить її затвердити.

В судовому засіданні прокурор, захисник, також висловили думку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом на виконання вимог ст. 474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_4 не встановлено. В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і, що угода про визнання винуватості від 25.06.2021 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, не є тяжким злочином.

При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 25.06.2021 року, вимогам ст.ст. 469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

При укладенні угоди враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

За таких обставин суд приходить до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, а обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити вид і міру покарання відповідно до угоди про визнання винуватості від 25.06.2021 року, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 .

Питання відносно речових доказів підлягають вирішенню у відповідності до с. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 394, 469, 472 - 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 25 червня 2021 року, укладену між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України і призначити їй покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази, а саме 10 відеозаписів із нагрудної камери поліцейських, які записано на DVD-R диск залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Вінницький апеляційний суд через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1