ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/509/21 Справа № 212/2078/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровська області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
за участю:

секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11 травня 2021 року включно.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, врахувавши, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, особу підозрюваного, який працює офіційно, раніше судимий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, неодружений, дійшов висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків в цьому ж провадженні, є такими, що об`єктивно існують, тому щодо підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, слідчий суддя, з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину із застосуванням насильства, у відповідності п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вирішив, що застосування застави у цьому провадженні буде недоцільним.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язком не покидати місце проживання у період з 21-00 до 05-00 години наступної доби та із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність ухвали. Так, захисник вказує, що суд, обираючи таку міру запобіжного заходу, належним чином не врахував особу обвинуваченого, який має зареєстроване місце проживання, офіційно працевлаштований, має позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, міцні соціальні зв`язки, оскільки має матір та рідного брата, що підтверджується відповідними документами. Разом з цим, на переконання захисника, ризик переховування підозрюваного у провадженні не знайшов свого підтвердження, оскільки ОСОБА_6 відразу після вчинення злочину нікуди не зник, свою вину визнав повністю, активно сприяє слідству, бажає відшкодувати шкоду потерпілій. До того ж, вказує, що тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачення не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою, тому захисник вважає, щодо підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Так, клопотанням слідчого та наданими до них доказами підтверджується, що слідчим Відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000070 від 13 березня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13 березня 2021 року ОСОБА_6 було затримано, у відповідності до вимог закону, та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно матеріалів, долучених до клопотання, слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.

Разом з цим, твердження захисника в скарзі про те, що слідчий суддя не мотивував наявність та доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та його висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованими.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею, у відповідності до ст. 178 КПК України, було належним чином враховано, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює офіційно, та дійшов до обгрунтованого висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж провадженні.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя об`єктивно і повно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики доведеними та такими, що об`єктивно існують, й для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам ст. 183 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Посилання захисника на ті обставини, що слідчим суддею не було досліджено доказів, які вказують на існування ризиків у провадженні, суд апеляційної інстанції розцінює як безпідставними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, та покарання, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.

Всі викладені захисником апеляційні доводи були предметом дослідження суду при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги судом не встановлено.

Отже, колегія суддів, враховуючи встановленні судом першої інстанції обставини, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також, особу підозрюваного, погоджується зі слідчим суддею, що у цьому випадку є обґрунтованим застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

При цьому, слідчий суддя, з урахуванням конкретних обставин інкримінованого підозрюваному злочину, у відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи, що цей злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування, правомірно не визначив розмір застави.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4