Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/702/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області:

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,

представника малолітньої потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_12 ,

представника служби у справах дітей

Ярмолинецької селищної ради ОСОБА_13 ,

інспектора сектору ювенальної превенції відділу

превенції Хмельницького РУП ОСОБА_14 ,

соціального педагога ОСОБА_15 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 02.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 та ч. 6 ст. 152 КК України, по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Припутні, Ізяславського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 10 червня 2021 року засуджений Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152; ч. 6 ст. 152 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Наприкінці березня 2020 року, у невстановлений досудовим слідством час та день, у ОСОБА_11 , який перебував всередині житлового будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , в якому він спільно проживав із співмешканкою ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та її малолітніми дітьми: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник умисел, направлений на порушення статевої недоторканості ОСОБА_8 , вчинення відносно неї дій сексуального характеру, які були спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у малолітньої статевого інстинкту, без добровільної згоди останньої, достовірно знаючи про те, що вона являється малолітньою та не досягла статевої зрілості. В подальшому ОСОБА_11 , знаходячись у одній із кімнат вищевказаного житлового будинку, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_8 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка за своїм фізичним станом, малолітнім віком, не могла чинити йому опір, підійшов до неї, коли вона спала на ліжку, та вчинив дії сексуального характеру щодо малолітньої особи, а саме: роздягнув останню, таким чином оголивши статеві органи ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на згвалтування малолітньої ОСОБА_8 , діючи умисно, використовуючи свою фізичну силу, виліз поверх тіла останньої та намагався проникнути своїм статевим органом всередину статевого органу малолітньої ОСОБА_8 , тобто намагався вчинити дії, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 із використанням геніталій, без її добровільної згоди. В цей час ОСОБА_8 , зрозумівши наміри ОСОБА_11 , спрямовані на вчинення дій сексуального характеру, без її добровільної згоди, перелякавшись, попросила ОСОБА_11 відпустити її до туалету, на що останній погодився. Після чого, відійшовши до туалету, ОСОБА_8 повернулась до житлового будинку, пішла до іншої кімнати, в якій спала її сестра ОСОБА_17 , та лягла поруч із нею. В свою чергу ОСОБА_11 продовжував перебувати у вищевказаній кімнаті житлового будинку, в якій в подальшому заснув, таким чином не виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

2. Також наприкінці листопада 2020 року, у невстановлений досудовим слідством час та день, ОСОБА_11 , перебуваючи у вечірній час на території домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в якому спільно проживав із співмешканкою ОСОБА_9 та її малолітніми дітьми: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник умисел, направлений на повторне порушення статевої недоторканості малолітньої ОСОБА_8 , вчинення відносно неї дій сексуального характеру, які були спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у малолітньої статевого інстинкту, без добровільної згоди останньої, достовірно знаючи про те, що вона являється малолітньою та не досягла статевої зрілості.

ОСОБА_11 запропонував малолітній ОСОБА_8 вилізти на горище житлового будинку, який розташований за вищевказаною адресою, під приводом зняття кукурудзи, на що остання добровільно погодилась. Перебуваючи на горищі вищевказаного житлового будинку, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне вчинення дій сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка за своїм фізичним станом, малолітнім віком, не могла чинити йому опір, підійшов до неї, діючи умисно, вчинив дії сексуального характеру щодо малолітньої особи, а саме: почав цілувати останню та гладити своїми руками груди та статевий орган ОСОБА_8 . Надалі, ОСОБА_11 роздягнув останню, таким чином оголивши статеві органи потерпілої. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 , діючи умисно, використовуючи свою фізичну силу, намагаючись вступити із нею у статеві зносини природнім способом, тобто вчинити дії, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої, проте в останнього цього не вийшло.

В подальшому, ОСОБА_11 повернув малолітню ОСОБА_8 та наказав взяти його статевий орган собі до ротової порожнини, тобто змусив останню проти її волі задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом - орально, що остання виконала та зробила декілька коливальних рухів головою, тримаючи статевий орган ОСОБА_11 всередині своєї ротової порожнини, стискаючи губами.

Під час вчинення протиправних дій ОСОБА_9 почула, що ОСОБА_11 перебуває на горищі житлового будинку спільно із її малолітньою донькою - ОСОБА_8 та погукала їх, після чого ОСОБА_11 припинив протиправні дії та разом із малолітньою потерпілою спустився із горища.

3. Крім того, 02 грудня 2020 року близько 02 години 00 хвилин ОСОБА_11 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи всередині житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , в якому спільно проживав із співмешканкою ОСОБА_9 та її малолітніми дітьми: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 , виник умисел, направлений на повторне порушення статевої недоторканості ОСОБА_8 , а саме: вчинення відносно неї дій сексуального характеру, які були спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у малолітньої статевого інстинкту, достовірно знаючи про те, що вона являється малолітньою та не досягла статевої зрілості.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру щодо малолітньої, ОСОБА_11 пішов в кімнату, де спала малолітня ОСОБА_8 , розбудив її та переніс в іншу кімнату, поклав на ліжко, де спала ОСОБА_9 , та скинув з себе одяг. Надалі ОСОБА_11 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка за своїм фізичним станом та малолітнім віком, не могла чинити йому опір, ліг поруч із нею та почав цілувати її в губи, після чого роздягнув останню, таким чином оголивши статеві органи потерпілої та проник декілька разів до статевого органу малолітньої ОСОБА_8 пальцями руки. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 , діючи умисно, використовуючи свою фізичну силу, утримуючи руками малолітню потерпілу, ОСОБА_11 наказав здійснити йому акт мастурбації, що малолітня ОСОБА_8 виконала, після чого ОСОБА_11 виліз поверх тіла останньої та вступив із нею у статеві зносини природнім способом, тобто вчинив дії, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої. Під час вчинення протиправних дій відносно малолітньої ОСОБА_8 , остання відчула біль та крикнула, після чого ОСОБА_11 закрив їй рота своєю рукою та наказав мовчати. В подальшому, ОСОБА_11 наказав малолітній ОСОБА_8 взяти його статевий орган собі до ротової порожнини, тобто змусив останню проти її волі задовольнити його статеву пристрасть неприродним способом - орально, що остання виконала та зробила декілька коливальних рухів головою, тримаючи статевий орган ОСОБА_11 всередині своєї ротової порожнини, стискаючи губами. В цей час прокинулась ОСОБА_9 та побачила, що ОСОБА_11 лежить голий на ліжку поруч із малолітньою ОСОБА_8 , після чого донька розповіла останній про вчинені відносно неї протиправні дії.

Таким чином, ОСОБА_11 вчинив злочини, передбачені: ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, а саме: незакінчений замах на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування); ч. 6 ст. 152 КК України, а саме: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, вчинені повторно (зґвалтування).

Обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчинених злочинах не визнав, суду повідомив, що з 16 лютого до 19 квітня 2020 року він неофіційно працював на будівництві в м. Хмельницькому, а з 19 квітня по 29 липня 2020 року він разом із ОСОБА_9 , його братом і сестрою були в його матері в гостях в с. Припутні Ізяславського району. Малолітні діти ОСОБА_9 : ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , перебували в с. Ріпки Ізяславського району, а ОСОБА_8 була в хрещеної в с. Припутні Ізяславського району. 30 липня 2020 року він, ОСОБА_9 та її малолітні діти поїхали до тещі в м. Хмельницький. Приблизно один тиждень вони побули в тещі, після цього поїхали в с. Зіньків Віньковецького району. В с. Зіньків він працював на цвинтарі, вони там встановлювали пам`ятники. ОСОБА_9 працювала доглядальницею в м. Хмельницькому. 1 грудня 2020 року в с. Слобідка Ярмолинецького району приблизно о 21 годині до нього прийшов сусід із пляшкою горілки ємкістю 0,7 л. Вони повечеряли, випили горілку та порозходилися приблизно о 23 год. 30 хв. Сусід пішов до себе додому, а він пішов спати у спальню і ліг під стіною на ліжко. Працював телевізор і він заснув під працюючий телевізор. Прокинувся приблизно о 2 годині, його розбудила ОСОБА_18 та запитала у нього, чому він з дитиною займався сексом. Він категорично заперечив та сказав, що такого не було. Пояснив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 стояли біля ліжка, коли він прокинувся, і ОСОБА_19 була одягнена в піжаму. Коли лягав спати, то ОСОБА_20 у ліжку не було. Йому увірвався терпець і він побив ОСОБА_9 . Також суду зазначив, що в АДРЕСА_2 , він проживав разом з ОСОБА_9 приблизно один рік, з 15 січня 2020 року. Працював на Адамівській ковбасні. Вказав, що малолітня потерпіла його обмовляє, вона рідко коли говорить правду. Також вказав суду, що одного разу в с. Зіньків він сидів у кімнаті і дивився телевізор. В цей час до нього підійшла ОСОБА_19 і поцілувала його. У відповідь він її насварив. Також була така ситуація, коли він лежав на ліжку, то до нього прийшла ОСОБА_19 і лягла поруч з ним зовсім близько. Він знову її насварив, вона образилася і пішла. Про ці випадки він розповів сестрі ОСОБА_9 ОСОБА_21 . Водночас, ОСОБА_22 він про ці інциденти не розповідав, оскільки не було часу та підходящого моменту. Ствердив, що в березні 2020 року він не міг зґвалтувати ОСОБА_23 , оскільки працював на роботі в м. Хмельницькому і приїздив додому лише на вихідні. В цей час ОСОБА_9 була вдома. На початку травня 2020 року також він не ґвалтував потерпілу, оскільки перебував на роботі, а діти перебували в Ізяславському районі. В кінці листопада 2020 року зґвалтування також не було. Дійсно, він та ОСОБА_24 перебували на горищі, але тоді він попросив потерпілу допомогти йому набрати кукурудзу, при цьому потерпіла тримала мішок, а він насипав кукурудзу. Після цього його покликала співмешканка і сказала, що телефонує його брат, він зліз з горища і поговорив з братом по телефону. 2 грудня 2020 року він також не ґвалтував ОСОБА_23 , оскільки з 21 години по 23 год. 30 хв. перебував із сусідом на кухні і нікуди не відлучався, а потім ліг спати. Вказав суду, що до затримання проживав з ОСОБА_9 та її дітьми 1 рік 11 місяців. Через 1 рік спільного проживання ОСОБА_8 почала проявляти до нього інтерес. Цю ініціативу потерпілої він пояснити не може. Зазначив, що відносини з дітьми ОСОБА_9 в нього були добрі. Деколи він заставляв ОСОБА_23 працювати по господарству та міг легенько її вдарити по сідницях, якщо вона не хотіла робити уроки. В листопаді-грудні 2020 року діти перебували в с. Слобідка Ярмолинецького району. Восени 2020 року ОСОБА_9 працювала 2 місяці, а саме: тиждень працювала, а тиждень відпочивала. Коли працювала ОСОБА_25 , то він залишався разом з дітьми. В квітні серпні 2020 року до нього телефонував колишній чоловік ОСОБА_9 та погрожував йому, оскільки він забрав його дружину та дітей. Показав суду, що знав, скільки ОСОБА_8 років.

Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Допитана в режимі відеоконференції потерпіла малолітня ОСОБА_8 суду повідомила, що обвинувачений з`явився в їхній сім`ї приблизно два з половиною роки тому. Спочатку вона називала його батьком, а потім дядьком. Показала, що 2 грудня 2020 року ввечері до них прийшов сусід і він разом з дядьком ОСОБА_26 сиділи на кухні та пили горілку. ЇЇ мати втомилася та лягла спати у спальні, вона та її сестрички також лягли спати в своїй кімнаті. Коли вона лягала спати, то до неї прийшов обвинувачений і ліг поруч, але сусід його покликав і він пішов на кухню. Потім він знову прийшов до неї, а сусід все ще перебував на кухні. Обвинувачений ліг поруч із нею, але вона встала і пішла в спальню спати до матері. Сусід його знову покликав і він пішов на кухню. Коли вона лягла поруч із мамою, то до неї знову прийшов ОСОБА_11 . Тоді вона знову пішла спати до своєї кімнати. В цей час дядько ОСОБА_26 був поруч із мамою. Вона намагалася заснути, але не заснула. Після цього обвинувачений її покликав і вона пішла спати у спальню. Обвинувачений сказав їй лягти поруч із матір`ю. Вона лягла біля мами, на ній була рожева піжама з ведмедиками. Дядько ОСОБА_26 лежав біля неї, а вона лежала посередині між мамою та дядьком ОСОБА_26 . Після цього обвинувачений почав її роздягати, зняв піжаму і труси, та пальцями своєї руки проникав декілька разів в її статевий орган. Потім почав її цілувати та наказав взяти свій статевий орган в рот, що вона і зробила. Після цього обвинувачений наказав їй взяти його статевий орган в руку та зробити нею кілька рухів. Згодом він виліз на неї і намагався декілька разів проникнути своїм статевим органом в її статевий орган, в нього не виходило і він трішки проникнув в середину її статевого органу, в цей час їй було боляче. Далі він побачив, що мати перевернулася і сказав їй йти в іншу кімнату, але вона не встигла. Вони побачили, що матір прокидається, тоді вони зробили вигляд, що сплять. Після цього мати підняла одіяло і сказала їй йти до себе в кімнату. Мати побачила як ОСОБА_11 піднімав і хотів одягнути свої труси. А вона була без трусів. Після цього мати вийшла в коридор і почала допитувати її, що в неї було з ОСОБА_11 . Спочатку вона говорила, що нічого не було, а потім зізналася, що між ними були інтимні стосунки. Також повідомила, що в с. Зіньків Віньковецького району обвинувачений також приставав до неї, але вона не пам`ятає коли саме. Так, одного разу він напився із сусідкою і прийшов п`яний додому, коли всі спали, а матір була на роботі. Вона сама прокинулася, обвинувачений підійшов до неї та почав її роздягати. Роздягнувши її, він виліз на неї зверху та намагався проникнути своїм статевим органом в її статевий орган. Своїми ногами він сплутав її ноги, але в нього це не вийшло проникнути в її статевий орган. Тоді вона попросилася в туалет і він її відпустив. Після цього вона пішла спати до сестричок. В цей день дядько ОСОБА_26 до неї не приходив. Також ствердила суду, що восени 2020 року в с. Слобідка Ярмолинецького району обвинувачений пішов до туалету, а вона вийшла подивитися, чому кричав їхній сусід. Після цього хотіла зайти до будинку, але обвинувачений сказав їй піти на горище, не сказавши чому. Вона погодилася і пішла з обвинуваченим на гору. На горищі ОСОБА_11 почав до неї приставати, торкався її тіла та цілував. Сказав до неї знімати штани, вона зняла. Тоді він вимогливо сказав взяти його статевий орган в рот, на що вона погодилася і взяла його статевий орган собі в рот, це тривало приблизно 5 хвилин. Після цього наказав їй стати навкарачки, вона його послухалася. Обвинувачений намагався проникнути своїм статевим органом в її статевий орган, але в нього не виходило. Після цього його покликала мати, оскільки телефонував його брат, в цей час вони тихенько сиділи на горі. ОСОБА_9 знову покликала ОСОБА_11 , тоді вони спустилися і сказали мамі, що знімали кукурудзу. Обвинувачений розмовляв з братом по телефону, а вона пішла митися. Зазначила суду, що не пам`ятає, коли вона із сестричками поїхала до бабусі в 2020 році в Ізяславський район. Також повідомила, що навчальний рік тривав до травня місяця в 2020 році. Не змогла пояснити суду, звідки в неї виникли тілесні ушкодження. Зазначила суду, що вступала в інтимні стосунки із обвинуваченим на його вимогу, оскільки боялася ОСОБА_11 . Також ствердила суду, що статевих відносин з іншими хлопцями в неї не було.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що в с. Слобідка Ярмолинецького району 2 грудня 2020 року вона зранку прокинулася і побачила, що її донька ОСОБА_19 лежить по центру ліжка із заплющеними очима обличчям до неї, але вона не спала. Тоді вона помітила, що її донька була без плавок, але одягнена в махрову піжамну кофту. ОСОБА_11 лежав на краю ліжка, обернений до стіни, спиною до потерпілої та одягнений у футболку. Зазначила, що ОСОБА_27 ноги були під ковдрою, а руки були розташовані на ковдрі. Пізніше донька їй зізналася, що між нею та обвинуваченим був секс. Також вказала, що не пам`ятає, коли у їхню кімнату з ОСОБА_11 прийшла ОСОБА_19 . Перед цим ввечері у кімнаті були інші двоє дітей, які дивилися телевізор. Згодом ОСОБА_19 їй сказала, що залишилася спати у кімнаті. Спочатку заснула вона, а потім обвинувачений. Як тільки вона прокинулася, то відразу після цього вона запитала у ОСОБА_11 , чи він спав із ОСОБА_28 , але у відповідь він почав її бити, заперечуючи жодні відносини з її донькою. На її конкретне запитання донька ОСОБА_24 відповіла, сміючись, що ОСОБА_11 намагався вступити з нею у сексуальні відносини, а саме: намагався проникнути своїм статевим органом в її статевий орган. Ствердила суду, що обвинувачений знав, скільки ОСОБА_20 років. Зазначила, що з 20 квітня 2020 року і до кінця серпня 2020 року всі її троє дітей перебували в Ізяславському районі. Також вказала, що в листопаді 2020 року її донька ОСОБА_24 та обвинувачений були на горищі та знімали кукурудзу. Їх довго не було, тоді вона покликала ОСОБА_29 і після цього вони спустилися, були одягнені. На її запитання чи приставав до неї обвинувачений, її донька відповіла, що ні. Крім цього, показала, що один раз, коли вони проживали в с. Зіньків, то побачила як ОСОБА_19 лягла біля ОСОБА_30 . Також зазначила, що в с. Зіньків її сестра в грудні 2020 року сказала, що в кінці листопада 2020 року ОСОБА_24 намагалася цілуватися з обвинуваченим. Ствердила суду, що про ці перші три інкриміновані органом досудового розслідування епізоди зґвалтування донька їй не розповідала.

Свідок ОСОБА_31 суду повідомив, що ОСОБА_11 є його сусідом. В ніч з 1 на 2 грудня 2020 року до нього зайшов обвинувачений і сказав, що придбав пилку та залишив у нього. Він взяв пляшку горілки ємкістю 0, 5 л і банку консервованого салату та пішов до ОСОБА_11 в гості. Він та обвинувачений сиділи на кухні в будинку, де проживає ОСОБА_11 , та пили горілку. В будинку було тихо, в залі горіло світло. З кухні вони нікуди не відлучалися. Довго вони не сиділи, приблизно 1 годину, після цього він пішов додому приблизно о 1 год. 30 хв. 2 грудня 2020 року. Зазначив, що обвинувачений був випивший. Прийшовши додому, він ліг спати і прокинувся від крику його матері, після цього прибіг обвинувачений забирати свою пилку. Побачив дітей ОСОБА_9 , які були одягнені у домашній одяг. Також ОСОБА_11 хотів вдарити його матір, все це відбувалося приблизно о 3 годині. Також зазначив, що коли прокинувся, то в нього в будинку перебували діти ОСОБА_9 . Тоді він пішов до житлового будинку ОСОБА_9 , а діти залишилися в нього вдома з його батьками. Зазначив, що ОСОБА_11 в будинку все поламав та виламав двері. Коли він прийшов додому, то його мати викликала поліцію. Він побачив, що малолітня потерпіла ОСОБА_8 здригається. На наступний день його мати сказала йому, що ОСОБА_11 зґвалтував ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 307 від 4 грудня 2020 року при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 , 2008 р.н., виявлено наступні тілесні ушкодження: 1 синець в ділянці лівого плеча в середній третині по передній поверхні розміром 1, 5 * 1, 5 см, 1 синець в ділянці лівого плеча в середній третині по задній поверхні розміром 1 * 1 см, 2 синці в ділянці лівого колінного суглобу по передній поверхні розмірами 3 * 3 см, 2 * 2 см. Дані тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами за механізмами «удар», «тиснення», можуть мати давність утворення в межах 1 доби від моменту заподіяння до огляду, проведеного 02.12.2020р., в сукупності та кожне окремо за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження у вигляді 1 синця в ділянці лівого плеча в середній третині по передній поверхні, 1 синець в ділянці лівого плеча в середній третині по задній поверхні, - могли утворитися від не менше двох травматичних дій ударів тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею або від дії пальців руки сторонньої особи при стисненні нею лівого плеча підекспертної, або від удару до тупих твердих предметів. Тілесні ушкодження у вигляді 2 синців в ділянці лівого колінного суглобу по передній поверхні могли утворитися від не менше двох травматичних дій ударів тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею або від дії пальців руки сторонньої особи при стисненні, утримуванні нею лівої нижньої кінцівки підекспертної, або при падінні з висоти власного зросту вперед з приземленням на ліве коліно. Виявлені при судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 тілесні ушкодження могли утворитись від не менше двох дій в ділянку лівого плеча, не менше двох дій в ділянку лівої нижньої кінцівки, всього від не менше 4-х дій. Встановити послідовність заподіяння тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі на тілі ОСОБА_8 , не видається можливим через відсутність судово-медичних даних. Наявні на тілі у ОСОБА_8 тілесні ушкодження не є характерними для утворення їх при самообороні. При судово-медичній експертизі встановлено, що ОСОБА_8 по окремим показникам загального розвитку, по показникам тазу, матки, а саме: недостатня окружність правого плеча та правої гомілки на рівні середньої третини, недостатній зріст сидячи, довжина тулубу (від 7-го шийного хребця до куприка), розміри таза (відстань між вертлюгами, відстань між остями, відстань між гребінцями, зовнішня кон`югата), а також конічна шийка матки, недорозвиток тіла матки по відношенню її до шийки матки вона не досягла статевої зрілості. При судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 в ділянці зовнішніх статевих органів виявлено старий заживший розрив дівочої пліви на цифрі 5 за циферблатом годинника. Свіжих ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів у ОСОБА_8 не виявлено. Тілесне ушкодження у вигляді старого заживного розриву дівочої пліви до основи на цифрі 5 за циферблатом годинника заподіяне тупим предметом за механізмом «розтягнення-розрив», могло утворитись при надавлюванні на дівочу пліву тупим предметом, яким міг бути і напружений статевий орган чоловіка. Встановити давність утворення даного розриву дівочої пліви не видається можливим через відсутність судово-медичних даних. Відсутність свіжих тілесних ушкоджень в ділянці зовнішніх статевих органів у ОСОБА_8 при наявності у останньої добре розтяжимої дівочої пліви із старим зажившим розривом дівочої пліви не виключає можливість здійснення із ОСОБА_8 статевого акту без її свіжих ушкоджень. При судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці задньо-прохідного отвору не виявлено (Том № 1 а.к.п.93-94).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 665 від 24 грудня 2020 року потерпіла ОСОБА_8 хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням), недоумством не страждає, не страждала таким і на момент вчинення відносно неї злочину. Враховуючи вік потерпілої, ОСОБА_8 може не в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 могла не в повній мірі усвідомлювати вчинені відносно неї протиправні дії. У потерпілої ОСОБА_8 психічних відхилень від нормального розвитку не виявлено. Потерпіла ОСОБА_8 із врахуванням її індивідуальних, вікових та психологічних особливостей розвитку, стану розумового розвитку, здатна не в повній мірі правильно сприймати обставини справи та давати по них відповідні покази. Потерпіла ОСОБА_8 не схильна до фантазування, навіювання, перекручування фактів об`єктивної дійсності, вона може вірно сприймати факти об`єктивної дійсності (Том № 1 а.к.п. 131-133).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 126 від 18 березня 2021 року ОСОБА_11 хронічно протікаючим душевним (психічним) захворюванням, недоумством не страждає, не страждав таким і на період інкримінованих йому злочинів. ОСОБА_11 на період інкримінованих йому злочинів і на теперішній час міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Питання осудності, обмеженої осудності не входить в компетенцію судово-психіатричних експертів. ОСОБА_11 в період інкримінованих йому злочинів перебував поза будь-яким тимчасовим розладом душевної діяльності чи іншим психічним розладом. ОСОБА_11 будь-якою психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждає на даний час та не страждав на період інкримінованих йому злочинів. ОСОБА_11 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (Том № 1 а.к.п. 47-50).

Згідно висновку судово-біологічної експертизи від 16 квітня 2021 року генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на поверхні змивів статевого органу на 2-х шматках марлі від підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 5) та на трусах підозрюваного ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 13) є змішаними, збігаються між собою, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків крові підозрюваного ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 2) та потерпілої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 (об`єкт № 1) Том № 2 а.к.п. 99-135, а.к.п. 107 зворот.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 7 від 28 січня 2021 року у ОСОБА_11 виявлено інфекційні захворювання сечостатевої системи у вигляді трихоманозу сечостатевого та торпідного гарднерельозу (Том № 1 а.к.п. 137-138).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 6 від 28 січня 2021 року у неповнолітньої ОСОБА_8 виявлено інфекційні захворювання сечостатевої системи у вигляді уреаплазмозу сечостатевого та гарднерельозу сечостатевого (Том № 1 а.к.п. 142-143).

Ухвалою слідчого судді Хмельницького апеляційного суду від 3 грудня 2020 року дозволено здійснювати заходи на аудіо-, відео контроль місця приміщення камери Хмельницького ІТТ № 1 ГУНП в Хмельницькій області, за адресою: провулок Коцюбинського, 35/2, м. Хмельницький, в якій перебуватиме ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 , шляхом прихованої фіксації відомостей за допомогою аудіо-, відеозапису в середині публічно доступного місця, без відома присутніх у цьому місці осіб, - терміном на одну добу, починаючи з 3 грудня 2020 року по 11 год. 50 хв. 4 грудня 2020 року включно (Том № 2 а.к.п. 57-58).

З протоколу № 6766 т/121/14-2020 від 22 грудня 2020 року про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій вбачається, що підозрюваний ОСОБА_11 визнав, що декілька разів зґвалтував малолітню потерпілу ОСОБА_8 шляхом вступу з потерпілою у вагінальний контакт. Крім цього, сказав, що орально проникав своїм статевим органом в тіло потерпілої (Том № 2 а.к.п. 61-66).

З відеозапису проведення слідчого експерименту з участю малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , переглянутого судом, слідує, що остання розповіла та показала те, що ОСОБА_11 три рази намагався проникнути своїм статевим органом в її статевий орган, а також, що на 4-й і 5-й рази йому вдалося трішки проникнути. Також зазначила, що обвинувачений наказував їй брати його статевий орган в руки та в ротову порожнину. (Том № 1 а.к.п. 81-85).

До того ж, вина обвинуваченого також підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом огляду місця події (Том № 1 а.к.п. 26-29), постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (Том № 1 а.к.п. 33-34, Том № 2 а.к.п. 51-54, 136-137); протоколом огляду предмету (Том № 2 а.к.п. 68-80).

Суд визнає необґрунтованим обвинувачення в частині погрози застосування ОСОБА_11 фізичного насильства та погрози фізичною розправою малолітній потерпілій ОСОБА_8 , під час зґвалтування, оскільки під час судового розгляду органом досудового розслідування і прокурором не надано суду з цього приводу жодних належних і допустимих доказів. Водночас, в судовому засіданні потерпіла повідомила суду, що вступала в інтимні стосунки із обвинуваченим на його вимогу і фізичне насильство та погрози фізичною розправою останній до неї не застосовував.

Суд також визнає необґрунтованим обвинувачення в частині спричинення ОСОБА_11 2 грудня 2020 року близько 02 години 00 хвилин, в середині житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 малолітній потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень у вигляді 1 синця в ділянці лівого плеча в середній третині по передній поверхні, 1 синця в ділянці лівого плеча в середній третині по задній поверхні, 2 синця в ділянці лівого колінного суглобу по передній поверхні, адже під час судового розгляду органом досудового розслідування і прокурором не надано суду з цього приводу жодних належних і допустимих доказів. Так, малолітня потерпіла повідомила суду, що не знає, звідки в неї виникли ці тілесні ушкодження, а обвинувачений ОСОБА_11 заперечив спричинення потерпілій зазначених тілесних ушкоджень. Свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що ці тілесні ушкодження є давніми. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 307 від 4 грудня 2020 року наявні на тілі у ОСОБА_8 тілесні ушкодження не є характерними для утворення їх при самообороні.

Органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується також у тому, що на початку травня 2020 року, у невстановлений досудовим слідством час та день, ОСОБА_11 перебуваючи всередині житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , в якому спільно проживав із співмешканкою ОСОБА_9 та її малолітніми дітьми - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_5 виник умисел, направлений на повторне порушення статевої недоторканості ОСОБА_8 , вчинення відносно неї дій сексуального характеру, які були спрямовані на задоволення власної статевої пристрасті та збудження у малолітньої статевого інстинкту, без добровільної згоди останньої, достовірно знаючи про те, що вона являється малолітньою та не досягла статевої зрілості.

Надалі ОСОБА_11 , знаходячись у одній із кімнат вказаного житлового будинку реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне вчинення дій сексуального характеру щодо малолітньої ОСОБА_8 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка за своїм фізичним станом, малолітнім віком, не могла чинити йому опір, підійшов до неї, коли вона лежала на дивані, вчинив дії сексуального характеру щодо малолітньої особи, а саме: роздягнув останню, таким чином оголивши статеві органи ОСОБА_8 . Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 , діючи умисно, використовуючи свою фізичну силу, виліз поверх тіла ОСОБА_8 та вступив із нею у статеві зносини природнім способом, тобто вчинив дії, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 із використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої.

Зробивши декілька коливальних рухів своїм тілом, ОСОБА_11 із невідомих причин розсердився та наказав малолітній ОСОБА_8 йти до своєї кімнати, що остання виконала та попрямувала до своєї кімнати житлового будинку.

Під час вчинення вищевказаних протиправних дій ОСОБА_11 заподіяв малолітній потерпілій тілесні ушкодження у вигляді старого зажившого розриву дівочої пліви на цифрі 5 за циферблатом годинника в ділянці зовнішніх статевих органів.

Зазначені дії ОСОБА_11 кваліфіковані за ч. 6 ст. 152 КК України, а саме: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , яка не досягла чотирнадцяти років, із використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, вчинені повторно (зґвалтування).

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України та частини 2 статті 17 КПК України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Приписом частини 3 статті 373 КПК України передбачено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, під час судового розгляду кримінального провадження органом досудового розслідування та прокурором не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_11 .

Допитана в судовому засіданні малолітня потерпіла ОСОБА_8 про цей епізод протиправних дій відносно неї нічого не змогла повідомити.

Крім цього, свідок ОСОБА_9 ствердила суду про те, що з 20 квітня 2020 року і до кінця літа її діти перебували в бабусі в с. Припутні Ізяславського району, в тому числі і малолітня потерпіла ОСОБА_8 . Зазначені показання підтвердив і обвинувачений ОСОБА_11 .

Не може бути доказом винуватості ОСОБА_11 у вчиненні зґвалтування малолітньої ОСОБА_8 за цим інкримінованим йому епізодом обвинувачення, оскільки під час розмови із співкамерником обвинувачений повідомив, що перший раз зґвалтував потерпілу влітку 2020 року, а інших об`єктивних, належних та допустимих доказів органом досудового слідства та прокурором суду не надано.

Не може бути таким доказом і висновок судово-медичної експертизи № 307 від 4 грудня 2020 року малолітньої ОСОБА_8 про те, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_8 в ділянці зовнішніх статевих органів виявлено старий заживший розрив дівочої пліви на цифрі 5 за циферблатом годинника, оскільки, як стверджує судово-медичний експерт, встановити давність утворення даного розриву дівочої пліви не видається можливим через відсутність судово-медичних даних.

Свідчення малолітньої потерпілої ОСОБА_8 про те, що начальний рік в 2020 році тривав до травня місяця суд не бере до уваги, адже іншими належними та допустимими доказами ці її показання не підтвердженні, і те, що її сім`я перебувала на той час (початок травня 2020 року) в АДРЕСА_2 . Також малолітня потерпіла суду повідомила, що не пам`ятає, коли саме в 2020 році вони поїхали до бабусі.

З цього приводу також суд відхиляє твердження обвинуваченого ОСОБА_11 , дане ним при розмові із співкамерником (протокол № 6766 т/121/14-2020 від 22 грудня 2020 року про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій) про четвертий раз зґвалтування малолітньої потерпілої, оскільки це його твердження потерпілою не підтверджено, і не може бути покладено в основу обвинувального вироку за цим епізодом.

Таким чином, ОСОБА_11 необхідно визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні по епізоду зґвалтування малолітньої потерпілої ОСОБА_8 на початку травня 2020 року, у невстановлений досудовим слідством час та день, всередині житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , та його виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_11 .

Суд не бере до уваги та відхиляє показання свідка ОСОБА_32 про те, що під час застілля ОСОБА_11 з кухні нікуди не відлучався, оскільки вони суперечать показанням малолітньої потерпілої, які є детальними та послідовними.

Твердження захисника про те, що слідчий експеримент за участю малолітньої потерпілої не проводився з метою перевірки та уточнень показань потерпілої, суд відхиляє, адже слідчий експеримент (Том № 1 а.к.п. 81-85) проведено у відповідності до припису ч. 1 ст. 240 КПК України.

Доводи захисника про те, що судовий розгляд кримінального провадження відбувався з обвинувальним ухилом, суд до уваги не приймає, оскільки під час судового розгляду обвинуваченому та його захиснику жодним чином суд не перешкоджав у здійсненні їхніх прав в судовому засіданні.

Посилання захисника на ту обставину, що малолітня потерпіла схильна, за твердженням її матері, до неправдивих свідчень, суд відхиляє, адже згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 665 від 24 грудня 2020 року потерпіла ОСОБА_8 не схильна до фантазування, навіювання, перекручування фактів об`єктивної дійсності, вона може вірно сприймати факти об`єктивної дійсності (Том № 1 а.к.п. 131-133).

Твердження захисника на ту обставину, що тривалий час потерпіла нічого не розповідала матері про зґвалтування її вітчимом суд розцінює критично, оскільки неповідомлення потерпілої про зґвалтування своїй матері не свідчить про не вчинення відносно неї кримінального правопорушення.

Доводи захисника про те, що протокол огляду місця події не може бути доказом по кримінальному провадженню, адже не підтверджує обвинувачення і не виявлено слідів злочину, суд відхиляє, оскільки під час огляду місця події оглянуто місце вчинення останнього епізоду кримінального правопорушення 2 грудня 2020 року та були вилучені речові докази: дитяча піжама рожевого кольору, простирадло коричневого кольору з графічними візерунками жовтого кольору; простирадло фіолетового кольору; підодіяльник рожевого кольору із візерунками квітів та графічних зображень (Том № 1 а.к.п. 26-29),

Твердження обвинуваченого про те, що він не міг вчинити злочин в період з 16 лютого 2020 року по 19 квітня 2020 року, оскільки він неофіційно працював на будівництві в м. Хмельницькому і приїжджав додому лише на вихідні, суд до уваги не бере, адже малолітня потерпіла дала з цього приводу детальні та послідовні показання.

Посилання обвинуваченого на ту обставину, що ОСОБА_8 його обмовляє, суд розцінює критично, оскільки, як повідомив ОСОБА_11 , з дітьми в нього були добрі відносини, а згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 664 від 24.12.2020р. потерпіла ОСОБА_8 не схильна до фантазування, навіювання, перекручування фактів об`єктивної дійсності, вона може вірно сприймати факти об`єктивної дійсності.

Доводи обвинуваченого про те, що наприкінці листопада 2020 року він потерпілу на горищі житлового будинку в с. Слобідка Ярмолинецького району не ґвалтував, а лише попросив останню допомогти йому набрати кукурудзу в мішок, суд відхиляє, оскільки допитана в судовому засіданні малолітня потерпіла детально та послідовно повідомила як саме її зґвалтував ОСОБА_11 .

Посилання обвинуваченого на те, що він не міг зґвалтувати ОСОБА_8 2 грудня 2020 року приблизно о 2 годині, оскільки перебував на кухні разом із свідком ОСОБА_33 з 21 години по 23 год. 30 хв., а потім пішов спати у спальню, де потерпілої не було, суд розцінює критично та до уваги не бере, адже ці його пояснення суперечать показанням малолітньої потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 .

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений вчинив особливо тяжкі злочини, посередньо характеризується по місцю проживання, 10 червня 2021 року засуджений Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах (п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України) та вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України).

Суд не бере до уваги з цього приводу висновок судової токсикологічної експертизи № 2379 від 14.12.2020р. про те, що у ОСОБА_11 не виявлено наявність етилового алкоголю (Том № 1 а.к.п. 105), оскільки, як ствердив ОСОБА_11 , спиртні напої він вживав разом із сусідом ввечері 1 грудня 2020 року, а кров для проведення експертизи відбиралася експертом лише ввечері 2 грудня 2020 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій: ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі та за ч. 6 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_11 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_11 шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року, більш суворим, що призначене вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Судові витрати за проведення судово-біологічної експертизи складають 34 120 грн. 50 коп.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 та ч. 6 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

за ч. 6 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_11 у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 10 червня 2021 року, більш суворим, що призначене вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 липня 2021 року, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_11 у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.

ОСОБА_11 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 6 ст. 152 КК України по епізоду зґвалтування малолітньої потерпілої ОСОБА_8 на початку травня 2020 року, у невстановлений досудовим слідством час та день, всередині житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , та його виправдати на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_11 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 обчислювати з 16 липня 2021 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_11 досудове перебування його під вартою з 2 грудня 2020 року по 15 липня 2021 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_11 судові витрати за проведення судово-біологічної експертизи на користь держави в розмірі 34 120 грн. 50 коп.

Включити інформацію про обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Речові докази:

1.Мобільний телефон білого кольору марки «Хуавей» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із чохлом чорного кольору та двома сім-картками мобільних операторів «Водафон» та «Київстар», які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_11 (а.к.п. 33-34, Том № 1).

2.Натільну білизну (майку) жовтого кольору, натільну білизну (труси) синього кольору, натільну білизну (труси), піжаму рожевого кольору, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_8 ( Том № 1 а.к.п. 33-34).

3.Підодіяльник рожевого кольору із візерунками у вигляді квітів та графічних зображень, простирадло фіолетового кольору із двома плямами речовини бурого кольору, зовні схожої на кров, простирадло коричневого кольору із візерунками у вигляді графічних зображень, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Відділення поліції № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_9 ( Том № 1 а.к.п. 33-34).

4.Два відбитки статевого органу ОСОБА_11 , чотири предметних скельця із вмістом піхви ОСОБА_8 , марлевий тампон, два змиви із залишками первинного пакування, зразки крові ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які передано на зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, - знищити (Том № 2 а.к.п.136-137).

5.Натільну білизну ОСОБА_11 , яку передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області , - повернути ОСОБА_11 (Том № 2 а.к.п. 136-137).

6.Труси ОСОБА_8 , які передано на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_8 (Том № 2 а.к.п. 136-137).

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3