ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/784/21 Справа № 210/6187/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Криворізька виправна колонія № 80 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на цей час він відбув 2/3 строку покарання призначеного вироком суду, не має жодного стягнення, має 3 заохочення, також, з часу перебування його у виправній колонії, залучений до праці.

Вказує на те, що він з представниками адміністрації колонії завжди ввічливий та тактовний, з іншими засудженими не конфліктний, виконує роботи із самообслуговування та благоустрою установи, за час відбуття покарання здобув середньо-спеціальну освіту, дотримується вимог режиму місця відбування покарання та покладених обов`язків.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Криворізька виправна колонія № 80 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання не має стягнень, має 3 подяки в 2019 та 2020 роках, до праці з 01.01.2019 року по 01.10.2020 року не залучався.
Разом з цим, судом взято до уваги те, що переважний строк відбування покарання поведінка засудженого була пасивною, засуджений не прагнув зразковою поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення, та те, що ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин, неодноразово судимий, з 2019 року не працює, строк, який залишився до відбуття, який становить майже рік, тому, така пасивна поведінка засудженого не є позитивним прикладом та не свідчить про те, що засуджений довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Однак судом першої інстанції не в повній мірі дотримані зазначені положення.
Згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_7 за час його перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Криворізька виправна колонія № 80 з 02.12.2018 року засуджений характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має три заохочення, стягнень не має. З 20.09.2018 року працевлаштований різноробітником їдальні установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає участь у програмах диференційного виховного впливу Правова освіта, Підготовка до звільнення. Приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. У 2020 році у Криворізькому навчальному центрі № 80 отримав освіту за професією Муляр. Не бере участі у роботі самодіяльних організацій. 02.04.2020 року засудженого було розглянуто на адміністративній комісії установи згідно зі ст.82 КК України позитивно, але засуджений за заявою відмовився від переведення до дільниці соціальної реабілітації, у зв`язку з сімейними обставинами (а.п. 2).
З урахуванням наведеного, адміністрація Державної установи «Криворізька виправна колонія № 80» у своєму поданні та в особистій характеристиці засудженого зробили висновок про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно зі ст. 81 КК України.
Висновок суду про відсутність підстав для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України, оскільки ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин, а також, що він неодноразово судимий є необгрунтованим, оскільки ці обставини враховані у п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, а тому повторному врахуванню не підлягають.
Посилання суду на те, що засуджений з 2019 року не працює є необгрунтованим, оскільки з довідки, наданої ДУ КВК №80 до суду першої інстанції вбачається, що засуджені, які характеризуються позитивно, можуть бути залучені до робіт з господарського обслуговування установ виконання покарань. Згідно протоколу розподілу засуджених від 20.09.2018 року, засудженого ОСОБА_7 було залучено до складу господарчої обслуги установи різноробітником їдальні, де він працює по теперішній час (а.п. 4).
Твердження суду про те, що переважний строк відбування покарання поведінка засудженого була пасивною не є підставою для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбув більше 2/3 строку призначеного покарання, за весь час відбування покарання має три заохочення, крім того, майже з початку строку відбування покарання засуджений характеризується позитивно, стягнень не має, кінець строку відбування покарання ОСОБА_7 припадає на 28.10.2021 року, тому колегія суддів вважає, що засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки на момент звернення до суду із поданням, мету покарання було досягнуто, засуджений довів своє виправлення.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду про відмову в умовно достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 не відповідає фактичним обставинам провадження та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга засудженого про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 грудня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Державної установи Криворізька виправна колонія № 80, застосувавши до засудженого ОСОБА_7 умовно дострокове звільнення від відбування покарання на невідбутий строк покарання.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4