Справа №127/5722/21
Провадження №1-кп/127/248/21
УХВАЛА

10 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000027 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з Вінницької місцевої прокуратури 05.03.2021 року надійшло кримінальне провадження № 0000027 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 вважають за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Крім того, прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання, в якому просив суд продовжити запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні ряду тяжких злочинів, ризики, передбачені КПК України, не зникли, обставини не змінилися. ОСОБА_6 неодружений, непрацюючий, не має постійного джерела прибутку, він є жителем іншого району. Тобто існують ризики, що перебуваючи на волі обвинувачений зможе перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від суду, впливати на свідків та продовжити злочинну діяльність, тому зміна запобіжного заходу на більш м`який не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив клопотання про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, яке мотивував наступним. ОСОБА_6 раніше не судимий, повністю визнає свою вину, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки. Його підзахисний позитивно характеризується за місцем проживання. На підставі викладеного, захисник просить суд змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт в нічну пору доби з покладенням обов`язків.
Захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Кримінальне провадження підсудне Вінницькому міському суду Вінницької області, підстави для прийняття рішення, передбаченого п.п. 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК України відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , суд виходив з наступного. Обвинуваченому ОСОБА_6 під час досудового розслідування слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд ще не розпочато, тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому суд не вбачає.
ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні умисних тяжких злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за які в разі доведення його винуватості, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Таким чином, суд переконаний, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 , на думку суду, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За таких обставин, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки підстав для його скасування або зміни не вбачає. В клопотанні захисників слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , на підставі обвинувального акту, згідно якого ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, на 16:00 год. 16.03.2021 року в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, зал судових засідань № 10, у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.

В клопотанні захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, починаючи з 10.03.2021 року до 08.05.2021 року включно.
Ухвала в частині продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу діє шістдесят днів та може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду, в решті частини ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя :