Справа № 314/5331/18
Провадження № 1-кс/314/1206/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000259,

за участю заявника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000259. Скаргу обгрунтовано тим, що заявник 15.07.2021 на особистому прийомі подав начальнику Слідчого відділу Відділення № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області клопотання про долучення до матеріалів кримінального провадження письмових доказів. Заявник 20.07.2021 дізнався, що клопотання не розглянуто. Просить зобов`язати Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розглянути по суті його клопотання від 16.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000259 з прийняттям законного та обгрунтованого процесуального рішення, повідомлення заявника про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.

У судовому засіданні заявник на задоволенні скарги наполягав.
Перевіривши доводи скарги, дослідивши матеріали судового провадження, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 КПК України, передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Скарга повертається якщо вона подана після закінчення вказаного строку, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За положеннями ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Чинним КПК України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування.
Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України, можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування. Відтак, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

У порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

Як зазначено в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України від 12.01.2017 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Саме тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи-передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Слідчим суддям необхідно враховувати, що якщо особа звернулась із клопотанням про проведення слідчої (розшукової) дії, однак воно залишилось без реагування або без належного реагування (наприклад, не було розглянуте або було розглянуте в частині) слідчого, то в такому випадку правомірним є оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Однак, якщо клопотання розглянуто, а в його задоволенні було відмовлено, то така відмова є предметом оскарження винятково відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК.

Водночас слід зважати і на те, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових) дій, може бути предметом оскарження лише тоді, коли скаржник попередньо ініціював вчинення таких дій, звертаючись з відповідним клопотанням до слідчого.
За таких обставин суд, приходить до беззаперечного висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000259 та зобов`язанні уповноваженого слідчого Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 16.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000259 з прийняттям законного та обгрунтованого процесуального рішення, повідомлення ОСОБА_3 про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.

Керуючись ст. ст. 214, 220, 303-306, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000259, задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області розглянути по суті клопотання ОСОБА_3 від 16.07.2021 у кримінальному провадженні № 0000259 з прийняттям законного та обгрунтованого процесуального рішення, повідомлення ОСОБА_3 про прийняте рішення, у встановлений КПК України строк та спосіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
22.07.2021