ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/442/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

З участю прокурора - ОСОБА_6

Адвоката - ОСОБА_7

Скаржника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001122 від 06.07.2021 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12.07.2021 року про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області задоволено клопотання дізнавача та накладено арешт на майно, яке є власністю ОСОБА_9 , а саме: автомобіль марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ запалення, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що вона є необґрунтованою та слідчим суддею не встановлено підстав для арешту майна, що є порушенням норм кримінального процесуального кодексу України. Просить скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12.07.2021 року про арешт майна. Постановити нову ухвалу якою клопотання дізнавача задовольнити частково та накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . В решті відмовити.

В мотивування своїх вимог зазначає, що автомобіль належить померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 , який є батьком ОСОБА_8 , тобто останній є спадкоємцем і володільцем майна, а саме автомобіля. Дізнавачем в клопотанні не зазначено жодного ознаку, які б вказували на підробку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а викладені тільки припущення. Також не зазначені обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, думку скаржника та його представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, дізнавачем СД ХРВП ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 розпочато кримінальне провадження № 0001122 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

06.07.2021 року дізнавач СД ХРВП ГУНП в Херсонській області лейтенантом поліції ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Херсонської окружної прокуратури, звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на майно, зазначене у ньому, посилаючись на те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 має ознаки підробки.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0001122, про накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, попередження (унеможливлення) вчинення неправомірних дій по її відчуженню та прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів відповідає критеріям ст. 98 КПК України та постановою дізнавача від 06.07.2021 року визнані речовим доказом (а.п. 9).

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що таке обмеження права власності як арешт майна, в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу /відчуження, знищення, приховання/ на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, однак арешт застосував не відповідно до засада розумності та співмірності, т.я. дізнання проводиться за ч.1 ст.358 КК України, за фактом можливої підробки документа, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а тому твердження в апеляційній скарзі стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати переконливими.

Таким чином, судова колегія вважає, що слідчий суддя дійшов неправильного висновку, що таке обмеження права власності як арешт майна в даному випадку є розумним та співрозмірним.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення прийнято не у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання, не з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на все майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити та постановити нову ухвалу.

Керуючись статтями 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 12.07.2021 року якою задоволено клопотання дізнавача, у кримінальному провадженні № 0001122 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, та накладено арешт на майно, яке є власністю ОСОБА_9 , а саме: автомобіль марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ запалення, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання дізнавача, у кримінальному провадженні № 0001122 від 06.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, про накладення арешту на майно, яке є власністю ОСОБА_9 , а саме: автомобіль марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ запалення, шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном задовольнити частково.

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

В решті в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3