Справа № 308/8945/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 15.06.2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, із вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

14 червня 2021 року ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 318 GDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув до міжнародного пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)», що розташований в селі Соломоново Ужгородського району Закарпатської області, для подальшого перетину державного кордону. В подальшому, під час перетину державного кордону,слідуючи на в`їзд в Україну, пред`явив прикордонному наряду «Перевірка документів» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зметою використання при експлуатації транспортного засобу, діючи умисно та усвідомлюючи те, що вказаний документ є підробленим, тобто отриманий всупереч порядку державної реєстрації транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, та в подальшому передав свідоцтво про реєстрацію транспортного для перевірки працівнику наряду «Перевірка документів», достовірно знаючи про його виготовлення шляхом підробки, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-21/5174-ДД від 30.06.2021 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виконаний струменевим видом друку за допомогою знакодрукуючої техніки із струменевим принципом формування зображень, характерним для принтерів чи копіювальної техніки неполіграфічним способом. Бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в обігу на території України.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, надав працівникам наряду «Перевірка документів» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке згідно висновку експерта не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Отже, ОСОБА_3 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

14.07.2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у якому міститься заява керівника Ужгородської окружної прокуратури про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:
- письмова заява підозрюваного ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;
- матеріали кримінального провадження.

Ураховуючи зазначене, суд вважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що 14 червня 2021 року ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 318 GDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув до міжнародного пункту пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)», що розташований в селі Соломоново Ужгородського району Закарпатської області, для подальшого перетину державного кордону. В подальшому, під час перетину державного кордону,слідуючи на в`їзд в Україну, пред`явив прикордонному наряду «Перевірка документів» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зметою використання при експлуатації транспортного засобу, діючи умисно та усвідомлюючи те, що вказаний документ є підробленим, тобто отриманий всупереч порядку державної реєстрації транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів №1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документу, та в подальшому передав свідоцтво про реєстрацію транспортного для перевірки працівнику наряду «Перевірка документів», достовірно знаючи про його виготовлення шляхом підробки, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/107-21/5174-ДД від 30.06.2021 року бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виконаний струменевим видом друку за допомогою знакодрукуючої техніки із струменевим принципом формування зображень, характерним для принтерів чи копіювальної техніки неполіграфічним способом. Бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що перебуває в обігу на території України.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття. Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, те, що ОСОБА_3 тимчасово не працює, обставину, що пом`якшує покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а саме ОСОБА_3 необхідно обрати покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальними витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на проведення експертизи, зокрема за проведення судово - технічної експертизи документів /висновок експерта СЕ-19/107-21/5174-ДД від 30.06.2021 року/ в сумі 1029,72 грн., які відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження; транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 318 GDI», державний номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику або іншій уповноваженій особі.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1029,72 грн.

Речові докази:
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження, слід зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 318 GDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_5 або іншій уповноваженій особі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.06.2021 (справа №308/7939/21) на транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», моделі «Sprinter 318 GDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зберігається на спец майданчику тимчасового зберігання ВП №1 Ужгородського РУП за адресою с. Оноківці, вул. Головна, буд 55; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу із серійним номером НОМЕР_2 , яке долучено до матеріалів кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1