Справа № 635/4191/21
Провадження № 1-в/635/464/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою та просить перерахувати строк його попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що останньому вже зараховано весь період строку його попереднього ув`язнення.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання ОСОБА_4 про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, розглянувши заяву представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» та засудженого, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, засуджений за вироком Дарницького районного суду міста Києва від 28 травня 2009 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі, звільненого 07 червня 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 07 місяців 15 днів; вироком Дзержинського районного суду міста Кривого року Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року за ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 листопада 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі; Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1, ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. І Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» №838-VIII від 26 листопада 2015 року, частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 25-26, ст. 131) викладено в такій редакції: «5. Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України, а саме якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду враховуються судами при застосування таких норм права.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України, у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту вироку Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено йому покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши до відбування 2 роки позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 листопада 2019 року остаточно призначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі; ухвалено рахувати строк відбуття покарання з моменту набрання вироком законної сили; зараховано у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 01 грудня 2018 року до дня набрання вироком законної сили.

Вирок суду від 09 листопада 2020 року набрав законної сили 10 грудня 2020 року.
Враховуючи, що ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, які він вчинив 14-15 жовтня 2018 року, тобто після набрання чинності Законом України № 2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», запобіжний захід у виді тримання під вартою у відношенні останнього обрано ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 грудня 2018 року, при цьому вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 листопада 2020 року зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк перебування під вартою з 01 грудня 2018 року до дня набрання вироком законної сили (10 грудня 2020 року), тому відсутні підстави для зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, суд відмовляє ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в повному обсязі.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 72 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України - повністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1