Провадження № 11-кп/4820/234/21 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 682/1165/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 11 лютого 2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 10 грудня 2020 року, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 залишено попередній тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання визначено рахувати з 10 грудня 2020 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12 лютого 2020 року по 09 грудня 2020 року включно.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 5733 (п`ять тисяч сімсот тридцять три) гривні та у відшкодування моральної шкоди 600000 (шістсот тисяч) гривень.

Скасовано накладений ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 лютого 2020 року арешт на майно.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, 10 лютого 2020 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , після розпиття із ним алкогольних напоїв, на ґрунті особистих неприязних відносин вступив в словесну суперечку, яка переросла в шарпанину, із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час також знаходився у кімнаті будинку, під час якої взяв зі столу кухонного ножа та наніс вістрям його леза удар в задню поверхню правого стегна ОСОБА_11 , заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани задньої поверхні правого стегна, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я.

Після вказаного удару ОСОБА_11 , рятуючи власне життя, вибіг з будинку та почав тікати від ОСОБА_7 . При цьому останній, з метою умисного вбивства ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, утримуючи ніж у руці, наздогнав потерпілого біля хвіртки вказаного домогосподарства, та поваливши на землю, продовжив наносити ОСОБА_11 удари кулаком та затиснутим в кулак ножем в голову та тулуб потерпілого. При цьому ОСОБА_11 , подолавши опір ОСОБА_7 , підвівся та почав тікати від останнього по вул. Лозовій в напрямку перехрестя вул. Лозова та АДРЕСА_2 , висловлюючись нецензурними словами в бік ОСОБА_7 .

Однак ОСОБА_7 , розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на вбивство ОСОБА_11 до кінця, діючи цілеспрямовано, утримуючи ніж у руках, знову наздогнав ОСОБА_11 на перехресті зазначених вулиць та умисно наніс йому не менше п`яти ударів кулаками рук, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: саден на шкірі обличчя, синця на верхній повіці лівого ока, синця на задній поверхні лівого стегна, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Далі, долаючи спроби самооборони ОСОБА_11 , який прикривався від ударів руками, ОСОБА_7 , з метою вбивства потерпілого наніс йому не менше п`яти ударів лезом ножа в ділянку розташування життєво важливих органів, а саме голови, шиї та живота, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран правої вушної раковини з пересіканням хрящової частини вуха, лобної ділянки голови справа, різаних ран на внутрішніх поверхнях четвертого та п`ятого пальців правої кисті, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликають короткочасний розлад здоров`я; проникаючого поранення живота з ушкодженням печінки, рани на передній поверхні шиї з пошкодженням судинно-нервового пучка та щитоподібної залози, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

Після нанесених потерпілому вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 перетягнув ОСОБА_11 , який вже не міг самостійно пересуватися, з проїжджої частини на узбіччя, чим додатково спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в проекції лівої нирки, що відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, та перекинувши його через загорожу, залишив на могильному пам`ятному знаку, де внаслідок внутрішньої та зовнішньої кровотечі, що виникла від проникаючих колото-різаних поранень живота та шиї, через короткий проміжок часу, настала смерть ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст.119 КК України. Цивільний позов задовольнити частково, зменшити розмір матеріальної шкоди та відмовити у задоволенні моральної шкоди.

Свої вимоги аргументує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, так як умислу на вбивство потерпілого обвинувачений не мав.

Звертає увагу на дані, зафіксовані у протоколі слідчого експерименту від 19.05.2020 року, який повністю узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , висновками судово-медичних експертиз, відповідно до яких обвинувачений розповідав і демонстрував як захищався від неправомірних дій потерпілого у будинку та вимушено використав ніж, щоб припинити посягання на своє життя.

Наголошує, що в ході судового розгляду не було встановлено доказів, які б вказували на те, що обвинувачений після конфлікту з потерпілим у будинку наздоганяв останнього на вулиці і наносив йому удари, в тому числі за допомогою ножа.

Зазначає сторона захисту і про відсутність доказів, які б вказували на перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння в момент події.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, прокурора, який заперечив щодо апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому останнє слово та право виступу в судових дебатах, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні, доведеності та переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_11 , за обставин встановлених та викладених у вироку, ґрунтуються на наявних в матеріалах провадження доказах, досліджених в ході судового розгляду на предмет відповідності їх вимогам належності та допустимості.

Твердження сторони захисту у поданій апеляційній скарзі про те, що місцевий суд необґрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки суд з наведенням обґрунтування, виходячи з принципу внутрішнього переконання з точки зору взаємозв`язку сукупності інших доказів у справі, критично віднісся до показань обвинуваченого, адже вони є суперечливими та непослідовними і повністю спростовуються показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , даними негласних слідчих дій, та висновком додаткової судово-медичної експертизи №122 від 21.05.2020 року.
Зокрема, відповідно до даних, зафіксованих у висновку судово-медичної експертизи №122 від 21.05.2020 року, локалізація та спосіб нанесення виявлених у потерпілого ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не відповідають тому механізму нанесення ударів, на який вказував та відтворював обвинувачений ОСОБА_7 під час слідчого експерименту.
Згідно з даними, зафіксованими у протоколі про результати здійснення негласних слідчих розшукових дій від 10.03.2020 року, ОСОБА_7 повідомляв про втрату контролю над собою в момент конфлікту з потерпілим, наявність до останнього образ, який часто його принижував як особу, яка відбувала покарання у місцях позбавлення волі, що призвело до нанесення потерпілому ударів ножем у ногу, пах та в шию. При цьому, обвинувачений зазначав і місце спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а саме в будинку, на вулиці та біля могильного пам`ятного знаку, де і в подальшому був виявлений труп ОСОБА_11 .
Крім того, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_9 вказували, як обвинувачений кожну з них приводив до «оградки», що знаходиться неподалік будинку по АДРЕСА_3 , щоб показати лежачого там потерпілого ОСОБА_11 . При цьому, він повідомляв свідкам, що з усіма Станкевичами так буде, хто образить «Санича».

Враховуючи дані про обстановку вчинення злочину, спосіб та знаряддя його вчинення, характер виявлених на трупі потерпілого тілесних ушкоджень в області паху, стегна та шиї, їх локалізацію і механізм утворення, поведінку обвинуваченого після скоєного нападу, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про те, що ОСОБА_7 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_11 і бажав їх настання, а тому доводи сторони захисту щодо наявності у діях обвинуваченого необережної форми вини, та необхідності кваліфікації його дії за ст.119 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, так як вони не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Зазначене у вироку формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним, на переконання колегії суддів, відповідає диспозиції норми кримінального закону, якою встановлено кримінальну відповідальність за вчинені обвинуваченим дії, які правильно кваліфіковано судом за ч.1 ст.115 КК.

Доводи сторони захисту про відсутність у діях обвинуваченого такої обтяжуючої покарання обставини, як перебування під час вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, судова колегія не приймає, так як, вирішуючи питання про наявність в діях винної особи названої ознаки, місцевий суд врахував дані, зафіксовані в протоколі слідчого експерименту із свідком ОСОБА_10 , який повідомляв, що спільно вживав з обвинуваченим спиртні напої до події і після неї.

Сама незгода сторони захисту з оцінкою наданих суду доказів не може свідчити про те, що їх було досліджено з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Що стосується призначеного покарання ОСОБА_7 то воно, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і ухвалити законний, обґрунтований вирок при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_7 в апеляційному порядку не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 грудня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання ним копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4