Провадження № 1-кс/243/402/2021
Справа № 243/2619/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) в режимі відеоконференції із Бахмутською УВП № 6 Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні згідно із ЄДРДР № 0001945 (№ 1-кп/243/551/2021, ЄУН № 243/2619/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачені ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

захисники ОСОБА_9 ,

ОСОБА_3

представник потерпілих ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

18 березня 20921 року захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_3 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про відвід головуючого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження згідно із ЄДРДР № 0001945 (№ 1-кп/243/551/2021, ЄУН № 243/2619/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України. Свою заяву обгрунтував тим, що по даному кримінальному провадженню суддя ОСОБА_4 заявила собі самовідвід, який був розглянутий суддею Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_11 , та у задоволенні заяві було відмовлено. Вважає, що при відмові у задоволенні самовідводу, судом не враховано практику ЄСПЛ, та зазначає, що навіть сама по собі наявність заяви судді про самовідвід породжує у сторони кримінального провадження сумнів у безсторонності та об`єктивності судді, а також побоювання, що прийняте у майбутньому рішення таким суддею може бути скасовано з формальних підстав. У зв`язку з цим, просить відвести головуючого суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження згідно із ЄДРДР № 0001945 (№ 1-кп/243/551/2021, ЄУН № 243/2619/21) на підставі п. 4 ст. 75 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав та наполягав на її задоволенні з підстав наведених в ній. Зазначив, що дійсно його підзахисна повідомляла, що вона особисто не спілкувалася із суддею, дружніх стосунків із нею не має, однак він вважає, що якщо суддя написала заяву про самовідвід у справі, то у неї особисто є обгрунтовані сумніви щодо можливості нею розглядати справу неупереджено та безсторонньо, отже такий сумнів з боку головуючого по справі дозволяє відповідно сторонам кримінального провадження вважати що він має під собою об`єктивні підстави, та одночасно у сторін кримінального провадження виникають обгрунтовані побоювання щодо неупередженого розгляду справі таким суддею. У зв`язку з цим просить заяву про відвід головуючого судді у справі задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 підтримала клопотання свого захисника, разом з тим зазначила, що ні вона, ні її родина тісних приятельських відносин із суддею ОСОБА_4 не мала, дійсно прізвище її їй знайомо зі слів її чоловіка за його життя. Вона особисто суддю не впізнала, коли вона зайшла в судове засідання.

Суддя ОСОБА_4 повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій розгляд зави про її відвід просила проводити у її відсутності.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення заяви про відвід головуючого судді від розгляду кримінального провадження згідно із ЄДРДР № 0001945, з підстав її необґрунтованості та повідомила, що була присутня при розгляді заяви про самовідвід, в якій зазначалося, що підставою є тісні стосунки судді із родиною обвинуваченої ОСОБА_7 , відповідно до яких суддя мала тісне спілкування по роботі із чоловіком обвинуваченої за його життя, а також із самою обвинуваченою, як його дружиною. Прокурор зазначив, що вказані обставини заперечені самою обвинуваченою та нічим не підтверджені, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Інші учасники судового засідання підтримали заяву захисника ОСОБА_3 ..

Обвинувачений ОСОБА_5 у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового розгляду, та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про відвід головуючого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, з таких підстав.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що до провадженні судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 надійшло кримінальне провадження згідно із ЄДРДР № 0001945 (№ 1-кп/243/551/2021, ЄУН № 243/2619/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Згідно з ч. 1. ст. 1 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом.

Стаття 2 цього Закону передбачає що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, кожен громадянин має право не на будь-який, а на справедливий судовий розгляд і не будь-яким, а безстороннім судом.

За положеннями п. 1 ч. 7 ст. 56 вказаного Закону суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Статтею 75 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Враховуючи практику ЄСПЛ, стосовно поняття «інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості» стосовно відводів суддів, то слід зазначити наступне.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. При оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує як презумпція неупередженості судді, слідчого і прокурора, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Для відведення судді з підстав упередженості необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Статтею 80 КПК України передбачено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Захисник мотивуючи заявлений відвід, зазначив, що особиста заява судді про самовідвід вказує на те, що у самого головуючого по справі є підстави вважати себе упередженим, отже такий відвід підлягає безумовному задоволенню. Як наслідок, наявність сумнівів у судді в своїй неупередженості є вагомою підставою для сторони кримінального провадження заявити відвід судді та відповідно висловити сумнів у безсторонності та неупередженості судді, який сам собі заявив відвід.

На думку суду такий підхід до процедури розгляду заяви про відвід робить її суто формальною, що прямо суперечить як нормам чинного КПК України, так і Бангалорським принципам.

Суд зазначає, що чинним КПК України передбачено, що заява про відвід(оскільки законодавець не виділяє в окрему категорію, то до цієї процедури відносять і розгляд заяви про самовідвід) судді передається на розгляд іншого судді цього ж суду, який визначається авторозподілом саме для розгляду такої заяви(ч. 1 ст. 81 КПК України). Такий порядок дозволяє повністю безсторонньо зважити всі доводи особи, яка такий відвід заявила та прийняти відповідне рішення на підставі представлених конкретних доказів та аргументів.

Законодавець зазначає, що відвід повинен бути мотивованим.

На думку суду, це свідчить про те, що процедура розгляду заяви про відвід не є формальною.

Суд наголошує на тому, що законодавець не виділяє окремо порядок розгляду заяви про самовідвід.

Суд зазначає, що заявлення головуючим про справі самовідводу не можна розцінювати як безальтернативну підставу для його задоволення, оскільки головуючий по справі всі власні сумніви щодо можливості розгляду ним справи повинен донести до учасників судового розгляду і заявлення самовідводу в даному конкретному випадку це відкрите повідомлення про обставини, які на його особисту думку можуть стати на заваді розгляду ним справи. При цьому, законодавцем передбачено, що навіть така заява розглядається безстороннім судом, який, суд повторно звертає на це увагу, приймає відповідне рішення на підставі представлених конкретних доказів та аргументів.

З огляду на викладене, доводи захисника про те, що сама по собі наявність заяви судді про самовідвід є безсумнівною підставою для твердження про упередженість головуючого судді при розгляді справи не можуть бути прийняті судом, як обставини, що викликають сумнів у неупередженості головуючого судді з урахуванням положень п. 4, ч.1 ст. 75 КПК України.

У зв`язку з цим, у задоволенні заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_4 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні згідно із ЄДРДР № 0001945 (№ 1-кп/243/551/2021, ЄУН № 243/2619/21) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України - відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Ухвала складена в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Повний текст ухвали проголошений 19 березня 2021 року, о 13 год. 30 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1