Провадження №1-в/523/248/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 січня 2020 року було закрито провадження з розгляду клопотання потерпілих про скасування арешту майна, поданого в порядку ст.ст.537-539 КПК України.

Закриваючи провадження, суд першої інстанції послався на те, що арешт майна був накладений за нормами КПК України у редакції 1960 року, а тому питання скасування арешту майна не може бути вирішено в порядку діючого КПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.05.2020 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах потерпілого ОСОБА_5 задоволено частково. Ухвала Суворовського районного суду міста Одеса була скасована та призначено новий розгляд клопотання в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

В судове засідання надішли заяви від ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , в яких вони просили розглядати клопотання без їх участі. Також у заяві додали, що підтримують клопотання в повному обсязі та просять його задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі. Також із його заяви вбачається, що прокурор заперечує проти задоволення клопотання та просить повернути заявнику, оскільки відповідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року воно не підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

В судове засідання з`явився представник потерпілого ОСОБА_3 , який підтримав клопотання в повному обсязі, просив його задовольнити, оскільки на теперішній час питання не було вирішено ані трьома судовими інстанціями при розгляді та перевірці вироку, ані під час розгляду цивільного спору.

Інші учасники, будучи належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно ст.126 КПК України (в редакції 1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Також відповідно ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Відповідно до п.9 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто у порядку передбаченому КПК 1960 року

Відповідно до п.10 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно п.42 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 року способів виправлення помилки, допущеної слідчим або прокурором у зв`язку з неприйняттям під час закриття кримінальної справи рішення про скасування арешту майна, після закінчення досудового слідства КПК України 1960 року не встановлював.

Відповідно п.45 Постанови інститут судового контролю за дотриманням прав і свобод людини під час досудового розслідування КПК України 1960 року не містив. Прийняття судом рішення щодо арешту майна як засобу забезпечення цивільного позову передбачалося лише після прийняття рішення про призначення до судового розгляду та під час постановлення вироку.

Як слідує з вищевказаної ухвали Одеського апеляційного суду, в даному випадку помилково посилатися на практику Верховного Суду щодо звільнення майна з-під арешту, викладену у Постанові, оскільки предметом розгляду були вимоги, про звільнення з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, тоді як у даному випадку потерпілий не є власником чи іншим володільцем майна, чиї права порушено внаслідок арешту майна.

Проте, п.55 Постанови зазначається, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права і виникають з цивільних правовідносин та відповідно ч.1 ст.19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Враховуючи викладене, думку представника потерпілого, який вважав заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, той факт, що клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження не було вирішено під час розгляду кримінального провадження судами трьох інстанцій, з метою дотримання загальних засад кримінального провадження, суд, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.537, ст.539 КПК України, ст.126 КПК України (в редакції 1960 року), п.9, п.10 ХІ «Перехідних положень» КПК України, 376 КПК України, ст.55 КУ КПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання про скасування арешту всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_6 , накладеного постановою старшого слідчого СУ СВ ДТП УМВС України в Одеській області ОСОБА_7 від 21.09.2012 року відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні зазначеного клопотання, не позбавляє його права повторного звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1