Справа № 944/4158/20
Провадження №1-кп/944/1018/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.10.2020м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Яворові кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 15.09.2020, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нагачів Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , учня Львівського вищого професійного училища транспортних технологій та сервісу Національного транспортного університету, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України,

в с т а н о в и в :

14 вересня 2020 року, відповідно до графіку чергувань, наряд у складі поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 патрульної поліції Яворівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , заступили на патрулювання (нічну зміну з 20.00 до 08.00 год. ранку) на території м. Яворова та прилеглих до нього територій.

15 вересня 2020 року приблизно в 04 год. 00 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , під час патрулювання на ділянці дороги Т-14-20 «Яворів-Грушів», вказані працівники СРПП №2 ПП ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які перебували у форменому одязі з нагрудними жетонами на службовому автомобілі, реагуючи на повідомлення місцевого мешканця про вчинення невідомою особою відносно нього неправомірних дій, проводили усне опитування. В цей момент до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_6 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом спрямованим на умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, наніс один удар кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи праворуч потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив останньому рану в ділянці підборіддя, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.

В ході досудового розслідування між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_6 з участю захисника ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості від 29.09.2020, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_6 беззастережно та у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, та із застосуванням ст. 75 КК України звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив укладену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Захисник ОСОБА_4 просив угоду про визнання винуватості затвердити.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, оскільки він вчинивумисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_6 , який є молодою особою, раніше не судимий, середню характеристику за місцем проживання, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину як обставини, які пом`якшують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`ятніння, як обставину яка обтяжує покарання, а тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців із застосуванням ст. 75 КК України звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.09.2020, укладену у кримінальному провадженні №0000780 між ОСОБА_3 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні та ОСОБА_6 , який є обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, з участю захисника ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.
У відповідності з ст.ст.75, 76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання залишити незмінним до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1