Провадження № 11-сс/4820/660/20
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з Рівненським апеляційним судом матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 10 серпня 2020 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2020 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року частково задоволено клопотання слідчого третього слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 10 серпня 2020 року, до підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.365 КК України,

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костопіль Рівненської області, громадянина України, з вищою освітою, працює інспектором взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимостей,

та застосовано відносно нього по 29 грудня 2020 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 19 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду, слідчого судді за кожною вимогою.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_10 та свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали постановлено рахувати по 29 грудня 2020 року.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 04 листопада 2020 року та відмовити в задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на певний період часу.

Уважав, що суд при постановленні рішення не дослідив усіх обставин справи та не дав їм належної об`єктивної оцінки, а саме рішення є необґрунтованим.

На думку захисника, оскаржувана ухвала суду є необґрунтованою та не відповідає практиці Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України.

Крім того, зазначав, що слідчий та прокурор не надали жодного доказу та не змогли обґрунтувати наявність інших підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбачених у ст.ст.177, 178 КПК України.

Також слідчим суддею місцевого суду не було взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_8 належно виконує свої обов`язки, раніше судимим не був та запобіжні заходи до нього не застосовувались.

У зв`язку з тим, що повний текст ухвали слідчого судді було отримано тільки 06 листопада 2020 року сторона захисту не мала достатнього часу, щоб ознайомитись з оскаржуваною ухвалою та підготувати апеляційну скаргу у строк, передбачений п.3 ч.2 ст.395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню.

Оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді не була отримана апелянтом вчасно, участі в розгляді справи він не брав, колегія суддів уважає, що строк на її оскарження був пропущений з поважних причин, зазначених у апеляційній скарзі, та підлягає поновленню.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, обіймаючи посаду заступника командира роти № 3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ч.3 ст.18 КК України, будучи службовою особою правоохоронного органу, у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, діючи умисно, в порушення вказаних вище норм законодавства, наданих йому повноважень, маючи на меті показати свою перевагу як працівника правоохоронного органу, перевищив службові повноваження, тобто умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціального засобу, за відсутності ознак катування.

09 серпня 2020 року відповідно до розстановки сил та засобів роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, заступник командира роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 у складі екіпажу «Азов-0152» заступив з 20 год. 00 хв. разом із інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_11 та поліцейським роти №5 (з обслуговування міста Сарни) батальйону УПП в Рівненській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_12 на нічне чергування на службовому транспортному засобі автомобілі марки «Тоуоtа Рrius», р.н. НОМЕР_1 (на синьому фоні).

10 серпня 2020 року, близько 01 год. 15 хв., рухаючись по вулиці Поповича у місті Рівному, останніми було помічено раніше не відомого для них ОСОБА_10 , який пересувався на велосипеді у напрямку перехрестя вулиць Дворецька Степана Бандери.

Переслідуючи вказану особу, ОСОБА_8 без надання законної вказівки про припинення будь-яких протиправних дій, через їх фактичну відсутність, усно пред`явив вимогу зупинитися.

Отримавши відмову ОСОБА_10 у негайній зупинці через невідповідність такої вимоги положенням чинного законодавства, поліцейські на службовому транспортному засобі автомобілі марки «Тоуоtа Рrius», р.н. НОМЕР_1 (на синьому фоні) продовжили його подальше переслідування, в ході якого у ОСОБА_8 раптово виник умисел на перевищення влади та службових повноважень шляхом протиправного застосування до ОСОБА_10 спеціального засобу, а саме пристрою для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та заподіяння таким чином тілесних ушкоджень.

У ході здійснення подальшого переслідування ОСОБА_10 по вулиці Поповича у місті Рівне, працівник поліції ОСОБА_8 , під час виконання службових обов`язків, близько 01 год. 20 хв., перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового транспортного засобу автомобіля марки «Тоуоtа Рrius», р.н. НОМЕР_1 (на синьому фоні), перевищуючи свої службові повноваження, без попередження заздалегідь вголос про застосування заходів примусу, в тому числі такого спеціального засобу як пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, за відсутності необхідності захисту від нападу, що загрожує життю та здоров`ю людей, у тому числі поліцейського; відбиття збройного нападу на об`єкти, що перебувають під охороною, конвої, житлові та нежитлові приміщення, а також для звільнення їх у разі захоплення; затримання особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину і яка намагається втекти; затримання особи, яка чинить збройний опір або намагається втекти з-під варти; затримання озброєної особи, яка погрожує застосуванням зброї та інших предметів, що загрожують життю чи здоров`ю людей, у тому числі поліцейського; подання сигналу тривоги або виклику допоміжних сил; знешкодження тварини, яка загрожує життю чи здоров`ю людей, у тому числі поліцейського; припинення групового порушення громадського порядку чи масових заворушень; відбиття групового нападу, що загрожує життю чи здоров`ю людей, тобто за відсутності законних підстав, визначених п.10 ч.3 ст.45 Закону України «Про Національну поліцію», в обстановці, яка не потребувала застосування такого спеціального засобу як пристрій для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та у спосіб, що не відповідав меті його застосування, поблизу будинку №7, що по вулиці Поповича у місті Рівне, з відкритого переднього правого бокового (пасажирського) вікна автомобіля здійснив з порушенням визначених технічними характеристиками вимог щодо відстані від особи та стрільби в окремі частини голови і тіла людини два постріли в сторону ОСОБА_10 з власного пістолету «ФОРТ-12Р» серії НОМЕР_2 , калібру 9 mm Р.А, призначеного для стрільби патронами несмертельної дії, спорядженими гумовими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами, належного ОСОБА_8 на підставі відповідного Дозволу на зброю серії НОМЕР_3 від 18 жовтня 2018 року.

Унаслідок явно незаконних умисних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 згідно висновку експерта №683 від 08 вересня 2020 року заподіяні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального поранення грудної клітки зліва з наявністю рани на боковій поверхні грудної стінки зліва по задньоаксілярній лінії, яка продовжується в раневий канал, по ходу якого пошкоджено шкіру, підшкірну жирову клітковину, м`язи грудної клітки та 10 ребро (багатоуламковий перелом), яке ускладнилося лівобічним травматичним пневмогемотораксом (накопичення крові та повітря в плевральній порожнині), травматичним шоком І ступеня, які виникли від однієї дії снаряду (кулі), що випущено з невстановленої вогнепальної зброї, могли утворитися незадовго до поступлення потерпілого в лікувальний заклад, не суперечить вказаному терміну, а саме 10 серпня 2020 року, і відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у перевищенні службових повноважень, а саме умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, які супроводжувалися насильством, застосуванням спеціального засобу, за відсутності ознак катування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, та в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, а саме в умисному заподіянні тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент його заподіяння, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000104, відомості у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.365 КК України, здійснюється слідчим управлінням ТУ ДБР у місті Хмельницькому.

30 жовтня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.121 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджено зібраними органом досудового розслідування матеріалами, зокрема: рапортом прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_13 про виявлене кримінальне правопорушення та надання дозволу на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення від 10 серпня 2020 року; витягами з ЄО Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області № 34312 від 10 серпня 2020 року та №34317 від 10 серпня 2020 року; протоколом огляду місця події від 10 серпня 2020 року за адресою: вулиця Поповича, 7, місто Рівне; протоколом огляду місця події від 10 серпня 2020 року за адресою вулиця Київська, 78г, місто Рівне; протоколом огляду місця події від 10 серпня 2020 року за адресою: вулиця С.Бандери, 14а, місто Рівне; протоколом огляду від 11 вересня 2020 року; протоколом огляду від 13 серпня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11 серпня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11 серпня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 10 серпня 2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 10 серпня 2020 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 14 серпня 2020 року; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 14 серпня 2020 року; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 14 серпня 2020 року; висновком експерта № 5.1-0477:20 від 06 жовтня 2020 року; висновком експерта №3.1/3.2-0254:20 від 06 жовтня 2020 року; висновком експерта № 683 від 11 вересня 2020 року; протоколом огляду відеозапису від 28 жовтня 2020 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 28 жовтня 2020 року; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 28 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя місцевого суду обґрунтовував своє рішення тим, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшов свого підтвердження та не є доведеним, оскільки ні слідчий, ні прокурор не навели обставин, які б дали беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_8 має намір ухилятися від слідства, а тяжкість покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог Закону.
Колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя суду першої інстанції врахував те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, одружений, дружина хворіє, непрацевлаштована, має на утриманні малолітню доньку, а тому його соціальні зв`язки є стійкими, працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше не судимий, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання.

Крім того, підозрюваний добровільно відшкодував потерпілому ОСОБА_10 близько 22 627 грн витрат на лікування та 2 000 доларів США в рахунок часткової компенсації моральної шкоди, про що свідчить копія розписки представника потерпілого адвоката ОСОБА_16 від 28 серпня 2020 року, копія платіжного доручення від 02 вересня 2020 року та копії квитанцій (підозрюваний стверджував, що фактично відшкодував 3000 дол. США, проте доказів на підтвердження вказаних обставин не надав).

Слідчий суддя місцевого суду зазначав, що дані про особу підозрюваного, незважаючи на ступінь тяжкості злочинів, в яких ОСОБА_8 підозрюється, є такими, що дають підстави дійти висновку, що належну процесуальну поведінку останнього зможе забезпечити запобіжний захід саме у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів уважає, що обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту достатньою мірою зможе забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного під час проведення досудового розслідування.

Доводи підозрюваного та його захисника в частині того, що слідчий суддя місцевого суду не дослідив усіх обставин кримінального провадження та не дав їм належної об`єктивної оцінки, на увагу не заслуговують.

Також не є об`єктивними посилання підозрюваного та його захисника щодо того, що ні слідчий, ні прокурор не надали жодного доказу наявності інших підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, передбачених у ст.ст.177, 178 КПК України.

Висновки слідчого судді місцевого суду узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини, згідно з якою на обґрунтованість підозри вказує сукупність фактів чи інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Відповідно до сталої судової практики, посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Так, суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів; потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Колегією суддів встановлено наявність передбачених законом обставин та ризиків, які наразі дають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період часу, оскільки саме такий запобіжний захід з покладенням відповідних обов`язків, які обрав слідчий суддя місцевого суду, на переконання колегії суддів, зможе запобігти доведеним ризикам незаконного впливу на потерпілого та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

При обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період часу слідчий суддя місцевого суду повною мірою врахував усі обставини кримінального провадження, зокрема, взяв до уваги тяжкість покарання, що може загрожувати підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів.

З таким висновком слідчого судді місцевого суду погоджується колегія суддів, ураховуючи обставини досудового розслідування.

Колегія суддів уважає, що стороною обвинувачення у даному випадку не обґрунтовано необхідність і доцільність застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_8 саме у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту на певний період часу зможе повною мірою запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам, як і зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та скасування ухвали слідчого судді місцевого суду.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2020 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3