Номер справи 289/219/21
Номер провадження 1-кс/289/36/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами скарги ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000717, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2021 ОСОБА_2 , в порядку ст. 303 КПК України звернувся до слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною скаргою в межах кримінального провадження № 0000717.

Скарга мотивована тим, що у провадженні слідчого СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 знаходиться кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. 12.01.2017 зазначеним слідчим ОСОБА_2 оголошена підозра у вчиненні вказаного злочину та останній набув статусу підозрюваного.

18.01.2021 та 01.02.2021 ОСОБА_2 подав до Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області в рамках кримінального провадження № 0000717 клопотання в порядку ст. 220 КПК України. З огляду на те, що клопотання ОСОБА_2 не розглянуто, тому звертається до слідчого судді з даною скаргою та просить визнати бездіяльність службових осіб Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, яка полягає у не розгляді письмового клопотання від 01.02.2021 та зобов`язати службових осіб надати письмову відповідь на клопотання.

В порядку вирішення питання про відкриття провадження за скаргою, слідчим суддею було витребувано від органу досудового розслідування матеріали кримінального провадження № 0000717.

Ознайомившись із матеріалами скарги, а також з матеріалами кримінального провадження № 0000717, слідчий суддя приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000717, СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області здійснювало досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В поданій скарзі ОСОБА_2 зазначив, що у вищевказаному кримінальному провадженні має процесуальний статус підозрюваного.

З матеріалів кримінального провадження № 0000177 встановлено, що кримінальне провадження закрито слідчим СВ Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 постановою від 20.12.2016, у якій зазначено, що в ході проведення досудового розслідування фактів, які б вказували на насильницьку смерть не виявлено, у зв`язку з цим кримінальне провадження закрито за відсутності події кримінального правопорушення.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Дана норма передбачає чіткий перелік осіб, які мають право під час досудового розслідування на оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга повертається зокрема якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 60 КПК України визначено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ст. 58 КПК України, потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник (ч. 1 ст. 59 КПК України).

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З положень ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи зі змісту ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу, покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

При цьому, із матеріалів кримінального провадження № 0000717, не вбачається статус ОСОБА_2 у кримінальному провадженні як то підозрюваного, заявника чи потерпілого, його представника чи законного представника, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до переконання про необхідність повернення скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки слідчого судді не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність службових осіб Радомишльського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000177 повернути скаржнику.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1