У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1779/20

Номер провадження 1-в/184/5/21

02 лютого 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали за поданням начальника Покровського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, щодо вирішення питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року , стосовно засудженої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Копанки Маловисківського району Кіровоградської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, офіційно не працює, зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засудженої 18.05.2020 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки -

за участю: представника відділу пробації ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , засудженої - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ :

До Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Покровського міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровської області про приведення вироку у відповідність до нового закону, в обґрунтування якого останній посилається на те, що 01.07.2020р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. №2617-VIII, згідно якого внесено зміни до ч.2 ст.309 КК України, вилучено кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення - вчинення особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. ст.307 та 317 КК України та знижено максимальну межу покарання. З огляду на наведене орган пробації зазначає про наявність підстав згідно ч.3 ст.74 КК України щодо приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду від 18.05.2020р., відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме: у придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України та засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі із застосуванням іспитового строку 2 роки, - у відповідність до нового закону.

Представник уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання, просила його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ньому.

Прокурор в судовому засіданні вважав за необхідне подання органу з питань пробації задовольнити.

Засуджена ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення подання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 18.05.2020р. засуджена вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 02 роки.

При цьому, дії ОСОБА_3 кваліфіковані судом за ч.2 ст.309 КК України, а саме: придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Водночас, 01.07.2020р. набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно якого внесені зміни до ст.309 КК України та ч.1 вказаної статті викладено у наступній редакції: незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років. У свою чергу, відповідно до ч.2 ст.309 КК України, у редакції Закону України від 22.11.2018р., ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, -караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Отже, у ч.2 ст.309 КК України в редакції нового Закону, виключено посилання на таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Крім того, знижено санкцію за ч.1 ст.309 КК України до максимального покарання у виді обмеження волі строком до п`яти років, виключивши покарання у виді позбавлення волі.

За загальним правилом, згідно ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Але відповідно до ч.1 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншими чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Також відповідно до ч. 3 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до ч.3 ст.74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, враховуючи, що дії ОСОБА_3 за вироком суду кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК за ознаками, що виключені новим Законом від 22.11.2018 р., як ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку з чим її дії на теперішній час не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК, а підпадають під ознаки кримінального правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 309 КК, тобто з 01.07.2020 р. кримінальна відповідальність за ст. 309 КК пом`якшена. У зв`язку з цим, виходячи з положень ч. 1 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК, призначене засудженій основне покарання підлягає приведенню у відповідність до нового Закону від 22.11.2018 р. в частині кваліфікації її дій за ч. 1 ст. 309 КК з визначенням покарання за новою санкцією ч. 1 ст. 309 КК, яка передбачає більш м`який вид покарання порівняно зі старою редакцією ч. 2 ст. 309 КК. Тому ОСОБА_3 слід вважати засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України і їй слід визначити більш м`який вид основного покарання за санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі. Разом з тим, оскільки санкцією нового Закону за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України збільшено максимальний розмір покарання у виді обмеження до п`яти років, у порівнянні із санкцією Закону, що діяла до набрання чинності відповідними змінами, застосуванню підлягає Закон, який пом`якшує покарання засудженої ОСОБА_3 у цій частині, а саме: обмеження волі строком на три роки.
В іншій частині, у тому числі щодо звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням, з покладанням певних обов`язків, зміст вироку суду слід залишити без змін.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 не відноситься до переліку осіб, до яких відповідно до ч. 3 ст. 61 КК покарання у виді обмеження волі не застосовується. Також, за змістом ст. 75 КК, її положення застосовуються і до осіб, яким призначене покарання у виді обмеження волі.
Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Подання Покровського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Привести вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2020 року відносно ОСОБА_3 , засудженої за ч.2 ст. 309 КК України до 03 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 02 роки, у відповідність із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII, а саме:

- ОСОБА_3 , вважати засудженою за цим вироком за ч. 1 ст. 309 КК України до 03 (трьох) років обмеження волі, виключивши з вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.05.2020 року посилання на засудження та призначення покарання за ч.2 ст. 309 КК України у зв`язку з кваліфікацією дій в цій частині за ч. 1 ст. 309 КК України.

В іншій частині вирок залишається без змін і не потребує приведення у відповідність до Закону.

Ухвала суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 05.02.2021 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1