Справа №127/9340/20
Провадження №1-кп/127/336/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000117, які надійшли з Вінницької місцевої прокуратури з обвинувальним актом по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмільник, українця, громадянина України, із повною вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 17 січня 2020 року близько 20:30 год. приїхав на таксі у двір будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в цей час знаходились ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які спілкувались між собою, сидячи на лавці.
ОСОБА_5 підійшов до них і намагався зав`язати розмову, однак ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сказали йому, щоб він йшов далі, так як перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Таку відповідь ОСОБА_5 сприйняв агресивно та у нього виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_9 зайшов до квартири АДРЕСА_3 , де на той час тимчасового проживав та взяв два ножі, а саме ніж «Fox Knives», який згідно висновку експерта № 26 від 23.01.2020 до холодної зброї не відноситься, є ножем господарсько-промислового призначення, виготовлений промисловим способом, та ніж «Columbia», який згідно висновку експерта № 26 від 23.01.2020 не являється холодною зброєю, виготовлений промисловим способом по типу мисливських ножів загального призначення.
Вийшовши із будинку, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці загального користування безпосередньо поряд із житловими будинками, в яких відпочивають мешканці будинку, розуміючи, що діє в присутності сторонніх осіб, використовуючи нікчемний привід, а саме зауваження ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, виражаючи свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в лівій та правій руці предмети, заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, а саме - ніж «Fox Knives» та ніж «Columbia» відповідно, та, маючи прямий умисел використати ці предмети для вчинення хуліганських дій, ОСОБА_9 побіг в сторону ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , при цьому, використовуючи нецензурну лексику, викрикував на їхню адресу безпідставну вимогу припинити порушення громадського порядку, створюючи таким чином реальну загрозу заподіяння останнім тілесних ушкоджень наявними в руках ОСОБА_5 ножами.
В цей час ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відчуваючи явну загрозу своєму життю і здоров`ю внаслідок хуліганський дій ОСОБА_5 , розбіглися в різні сторони та викликали працівників поліції, які, прибувши на місце події за адресою: АДРЕСА_2 , припинили хуліганські дії ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин викладених в обвинувальному акті визнав повністю, суду пояснив, що 17 січня 2020 року він з роботи, приїхав додому на таксі, біля свого будинку побачив компанію яка голосно розмовляла та розпивала спиртні напої, він зробив їм зауваження і між ними під час розмови, виник конфлікт. Далі обвинувачений пішов додому повечеряв, випив бутилу пива і вийшов на вулицю на зустріч до товариша, пограти у більярд. Коли виходив з будинку взяв з собою два ножі для самозахисту, оскільки мав проходити біля цієї ж компанії. На вулиці обвинувачений коли проходив повз компанії хлопців, які сиділи на лавочці, йому здалося, що один з них замахнувся на обвинуваченого, тоді він витягнув ножі і тримаючи їх в руках хотів припинити їх галас. Хлопці, коли побачили ножі, розбіглися і викликали поліцію.
Обвинувачений не мав наміру причиняти комусь тілесні ушкодження, коли хлопці розбіглися, обвинувачений за ними не біг.
Обвинувачений знаходився і на даний час лікується амбулаторно в лікарні ім. Ющенко.
Обвинувачений щиро кається у вчиненому, в подальшому подібного скоювати не буде.

Суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №117 від 21 квітня 2020 року, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_9 страждав на хронічне психічне захворювання у вигляді маревного (шизофреноподібного) розладу органічного генезу (F 06.2). В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_9 не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_9 страждає (виявляє) на хронічне психічне захворювання у вигляді маревного (шизофреноподібного) розладу органічного генезу (F 06.2). В теперішній час ОСОБА_9 не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування за місцем його подальшого перебування.

Виходячи з вищевказаного, суд визнає ОСОБА_5 обмежено осудним, оскільки судом встановлено, що він під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний в нього психічний розлад, не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Приписами ч.2 ст. 504 КПК України встановлено, що суд ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.
Положеннями ч.2 ст. 94 КК України передбачено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути застосовано судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно-небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких є критерієм обмеженої осудності (ч.1 ст.20, ч.2 ст.94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Оцінивши досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому суд кваліфікує його дії за ч.4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, якщо воно вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин у стані обмеженої осудності, що є підставою, одночасно із призначенням покарання для вирішення питання щодо застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Таким чином, з огляду на стан психічного здоров`я ОСОБА_5 , керуючись ст.93, 94 КК України, суд вважає за можливе застосувати покарання до обвинуваченого та одночасно, врахувавши його обмежену осудність, застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути призначене покарання в межах санкції ч. 4 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Водночас, беручи до уваги тяжкість злочину, обставини його здійснення, особу обвинуваченого, суд вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки.

Також суд вважає, що судові витрати по проведенню експертизи слід покласти на обвинуваченого, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчинення ним кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 63, 65-67, 75, 76 КК України, 370, 371, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем його проживання.

Стягнути на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_5 - в сумі 1 256 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень) 08 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: