Справа № 357/6572/20
У Х В А Л А

01 грудня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову від 13.10.2020 року в.о. дізнавача Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0002061 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 13.10.2020 року в.о. дізнавача Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0002061, в якій вона просить скасувати вищевказану постанову як незаконну.
Обґрунтування скарги зводиться до того, що 14.10.2020 року ОСОБА_3 подала дізнавачу заяву про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні, розпочатому за колективною заявою мешканців будинку АДРЕСА_1 від 23.04.2020 року, про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України за фактом незаконного будівництва автомийки без проекту та без дозвільних документів на земельній ділянці, що перебуває у приватній власності ОСОБА_5 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Вважає, що всупереч вимогам ст. 55 КПК України їй було безпідставно відмовлено у визнанні потерпілою, у постанові від 13.10.2020 року. Вважає, що вона є потерпілої від вчинених злочинів, оскільки вона та інші мешканці будинку відчувають страх та стурбованість від вищевказаного будівництва.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримала з викладених у ній підстав. При цьому зазначає, що внаслідок будівництва автомийки у неї та інших мешканців будинку з`явився страх, що такі дії призведуть до зсувів ґрунтів, виникнення алергійних реакцій на миючі засоби.
Слідчий, який повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження не надав. Однак, оскільки заявником до скарги додано копію постанови слідчого, що оскаржується, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого.
Дослідивши скаргу, та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 26 КПК України законність постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні перевіряється лише в межах тих питань, які поставлені перед слідчим суддею.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України слідчий або прокурор виносять вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті.
З матеріалів скарги видно, що 13.10.2020 року в.о. дізнавача Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 своєю постановою відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, мотивуючи своє рішення тим, що «в ході досудового розслідування не встановлено факт вчинення відносно особисто ОСОБА_3 або членів її сім`ї чи близьких родичів буд-яких протиправних дій». Як на правову підставу прийнятого рішення в.о. дізнавача посилається на положення ст.ст. 1, 9, 23, 55 КПК України.
Як видно зі скарги та доданої до неї копії заяви ОСОБА_3 про залучення як потерпілої від 14.09.2020 року вони не містять даних, які б свідчили, що вищевказаними діяннями ОСОБА_3 завдано моральну, фізичну або майнову шкоду.
Страх та переживання від можливого настання у майбутньому негативних наслідків на які вказує заявник не є спричиненням особі моральної фізичної чи майнової шкоди.
Слідчий суддя допускає, що за вказаних у скарзі обставин, незаконне будівництво автомийки без проекту та без дозвільних документів на земельній ділянці з іншим з цільовим призначенням прямо чи опосередковано могло чи може призвести до певного порушення прав чи законних інтересів заявників і зокрема ОСОБА_3 . Однак захист прав та законних інтересів у такому випадку здійснюється не в кримінально-правовому порядку.
Як видно з пояснень ОСОБА_3 ні на час подання заяви про вчинення злочину, ні на час розгляду скарги нею, крім заяви про вчинення злочину, захист порушених на її думку прав та законних інтересів у інші визначені національним законодавством України способи не здійснювався. В той же час відповідно до положень диспозиції ст. 356 КК України потерпілим від даного злочину є особа яка у встановленому законом порядку оспорює правомірність певних дій суб`єкта, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.
Таким чином наведені у скарзі обставини не є підставою для висновку про незаконність постанови слідчого та її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 26, 55, 110, 303, 306, 309 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову від 13.10.2020 року в.о. дізнавача Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0002061 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356, ч. 1 ст. 358 КК України відмовити.
Копії ухвали направити для відома учасником кримінального провадження.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 04.12.2020 року о 12 годині 23 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1