Справа № 613/104/19
Провадження по справі №1-кп/635/38/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,

секретар судового засідання ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.3 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопоршуення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

На підставі ухвали слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 28 вересня 2018 року відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Судом неодноразово продовжувався строк тримання під вартою обвинуваченого, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 25 червня 2020 року на 60 днів - до 23 серпня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання його під вартою та просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою - на більш м`який у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого та просила змінити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, клопотання прокурора є скопійованим з раніше заявленого клопотання. Жодних нових фактів на підтвердження необхідності продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано, озвучено лише заготовлені фрази, на які прокурор вже посилався у лютому 2020 року при обґрунтуванні необхідності продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечували проти продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
Потерпілий ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 23 серпня 2020 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Згідно зі ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання особи під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Продовжуючи 25 червня 2020 року строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходив з наявності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: можливості переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги розумність сукупної тривалості його перебування під вартою та зазначає про надмірну тривалість такого строку по даному кримінальному провадженню, який складає майже один рік одинадцять місяців, при цьому враховує незабезпечення прокурором явки свідків сторони обвинувачення, у зв`язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався, що потягло за собою порушення розумних строків тримання особи під вартою, а тому вважає за необхідне розглянути питання про можливість запобігання зазначеним ризикам при зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Крім того, при вирішенні зазначеного питання суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність у нього постійного місця проживання за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Івано-Шийчинської сільської ради Богодухівського району Харківської області за № 152 від 26 березня 2020 року.

Окрім наведеного, суд бере до уваги, що потерпілий у даному кримінальному провадженню вже допитаний.

Тривалість судового розгляду та надмірний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою значно зменшують ризик його переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, але, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а тому є підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Суд вважає, що такий захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання спробам переховування від суду, впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки виключає можливість обвинуваченого залишати житло цілодобово.

Як вбачається зі змісту положень параграфу 1 глави 18 КПК України, питання про застосування, зміну або продовження запобіжного заходу, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження, судом вирішується виключно на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, обов`язок по доведенню існування ризиків, які дають підстави для застосування чи продовження запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою, покладається на сторону обвинувачення.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який полягає в забороні обвинуваченому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період часу дії вказаної ухвали:
-прибувати до суду за першою вимогою;

-утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (в разі їх наявності);

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначити до 21 жовтня 2020 року включно.
Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Попередити ОСОБА_5 , що відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на обвинуваченого при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Обвинуваченого ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідному органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_5 на облік як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю, і повідомити про це суд.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Зобов`язати працівника органу Національної поліції перед застосуванням електронного засобу контролю під розпис роз`яснити обвинуваченому правила користування пристроєм, техніку безпеки поводження з ним та наслідки його зняття або неправомірного втручання в його роботу з метою ухилення від контролю.
Ухвалу направити для виконання до Богодухівського ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3