Справа № 405/4049/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 30.04.2020 року про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки, а саме: земельну ділянку площею 33, 261 га кадастровий номер :02:003:9146, земельну ділянку площею 49, 0363 га кадастровий номер :02:003:9140, земельну ділянку площею 21, 9968 га кадастровий номер :02:003:9136, земельну ділянку площею 12, 0534 га кадастровий номер :02:003:9132, земельну ділянку площею 37, 1546 га кадастровий номер :02:003:9149, земельну ділянку площею 17, 3796 га кадастровий номер :02:003:9147, земельну ділянку площею 41, 9504 га кадастровий номер :02:003:9138, земельну ділянку площею 19, 1546 га кадастровий номер :02:003:9135, земельну ділянку площею 17, 5883 га кадастровий номер :02:003:9134, земельну ділянку площею 17, 0823 га кадастровий номер :02:003:9133, земельну ділянку площею 10, 0766 га кадастровий номер :02:003:9131, земельну ділянку площею 25, 1649 га кадастровий номер :02:003:9145, земельну ділянку площею 37, 2157 га кадастровий номер :02:003:9137, які перебувають в комунальній власності Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження майном. Крім того, просив накласти арешт на врожай сільськогосподарських культур, які знаходяться на земельних ділянках з наступними кадастровими номерами: :02:003:9146, :02:003:9140, :02:003:9136, :02:003:9132, :02:003:9149, :02:003:9147, :02:003:9138, :02:003:9135, :02:003:9134, :02:003:9133, :02:003:9131, :02:003:9145, :02:003:9137, шляхом заборони користування, відчуження та розпорядження майном, зобов`язати слідчого, прокурора вжити заходів, щодо збереження зазначених речових доказів, шляхом збирання врожаю з метою подальшої передачі в дохід держави в установленому законом порядку.
В обґрунтування клопотання вказав, щоу провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 30.04.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за фактом того, що група осіб з числа працівників ТДВ «Колос» за попередньою змовою здійснили самовільне зайняття земельних ділянок, які знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.
В ході досудового розслідування було відібрано пояснення у начальника відділу земельних відносин комунальної власності та адміністративних послуг Дмитрівської сільської ОСОБА_5 , яка повідомила що зайняття земельних ділянок могли вчинити службові особи ТДВ «Колос» .
Також, працівниками ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області було проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єктів земельних ділянок, та встановлено, що на території Дмитрівської сільської ОТГ, Знам`янського району, Кіровоградської області знаходиться: земельна ділянка площею 33, 261 га (кадастровий номер :02:003:9146 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою пшениця, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 37, 2157 га (кадастровий номер :02:003:9137 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою рапс, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 49, 0363 га (кадастровий номер :02:003:9140 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою озима пшениця, кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 21, 9968 га (кадастровий номер :02:003:9136 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою озимою пшеницею, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 12, 0534 га (кадастровий номер :02:003:9132 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою озимою пщеницею, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство;земельна ділянка площею 37, 1546 га (кадастровий номер :02:003:9149 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 17, 3796 га (кадастровий номер :02:003:9147 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 25, 1649 га (кадастровий номер :02:003:9145 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 41, 9504 га (кадастровий номер :02:003:9138 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою озима пшениця, кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 19, 1546 га (кадастровий номер :02:003:9135 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудзою, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 17, 5883 га (кадастровий номер :02:003:9134 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 17, 0823 га (кадастровий номер :02:003:9133 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство; земельна ділянка площею 10, 0766 га (кадастровий номер :02:003:9131 перебуває в комунальній власності) засіяна сільськогосподарською культурою кукурудза, використовується товариством з додатковою відповідальністю «Колос» в особі керівника ОСОБА_6 без правовстановлюючих документів на землю, чим порушено чинне законодавство.
06.07.2020 органом досудового розслідування встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:9137 працівниками ТДВ «Колос» (керівник ОСОБА_6 ) із використанням техніки ТОВ «РосАгро» (керівник ОСОБА_7 ) здійснюється незаконний збір врожаю сільськогосподарської культури рапс, в ході чого для здійснення фіксації незаконного збору врожаю було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено сільськогосподарську техніку за допомогою якої здійснювався збір врожаю.
Відповідно до відповіді ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області вищезазначені земельні ділянки перебувають в комунальній власності та Дмитрівської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області.
З посиланням на викладені обставини вказується на наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання.
Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоовлення даного клопотання, пославшись на обставини зазначені у письмових запереченнях.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотання надані стороною кримінального провадження слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Частиною 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна повинно бути мотивованим.

Частиною 2статті 170 КПК Українивстановлено арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК Українипри вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2ст. 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2ст. 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2ст. 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до витягу є Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000128 від 30.04.2020 року датою надходження повідомлення про вчинення кримінального правопорушення вбачається 30.04.2020 року за ч.2 ст. 197-1КК України. Групою осіб з числа працівників ТДВ «Колос» здійснено самовільне зайняття земельних ділянок, які знаходяться на території Дмитрівської сільської равди Знам`янського району Кіровоградської області. Потерпіла особа не вказана.

Проте, слідчим не надано суду інформації чи звертався власник земельної ділянки із заявою до правоохоронних органів про скоєння відносно нього злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Крім того, матеріали клопотання не містять доказів кваліфікуючих ознак, передбачених частиною першою, так і частиною другою стаття 197-1 КК України, останнє обгрунтовується виключно актами обстеження земельних ділянок, які не містять плпн-схеми земельних ділянок.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що в кримінальному провадженні відсутня особа, якій повідомлено про підозру. Вартість сільськогосподарських культур, а так само і точна кількість, які посіяні на зазначених в клопотанні земельних ділянках, слідчим не встановлена, а також не визначено стан розвитку та стадія зрілості посівів, шляхи збереження і збору врожаю.Вказана обставина позбавляє можливості слідчого суддю при винесенні судового рішення взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності та врахування усіх наслідків арешту майна, як того вимагає ст.173 КПК України.

Крім того, слідчий в своєму клопотанні не визначив точний перелік майна, індивідуальні ознаки, його вартість, що не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України, та позбавляє можливості визначити порядок виконання ухвали, проведення конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна.

При цьому слідчий суддя враховує, що цивільний позов в даному провадженні відсутній, а санкція вказаної статті кримінального кодексу не передбачає спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи.

Крім того, клопотання слідчого не містить чітких підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити саме арешт вказаного майна. Зазначаючи як підставу накладення арешту, слідчий в клопотанні не вказав, які конкретно відомості містить вказане майно, на яке необхідно накласти арешт, для встановлення яких саме обставин скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-2 КК України, має значення зазначене майно, та не вказано, яким чином та які саме предмети можуть являтися предметом злочинних дій. У клопотанні також відсутнє належне обґрунтування необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження. Слідчим також не обґрунтовано і наявність обставин, передбачених частинами 3-6 статті 170 КПК України щодо випадків, у яких накладається арешт з підстав, зазначених в ч. 2 ст. 170 КПК України.
Також з тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та численних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження.
Крім того, посилання слідчого у поданому клопотанні, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати, зникнення, знищення чи перетворення речового доказу не знаходять свого підтвердження у матеріалах кримінального провадження.

У клопотанні не наведено доводів стосовно настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у разі незастосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Частина 1 ст.173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Так, з урахуванням положень ст. 2,7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

В ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту у кримінальному провадженні не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Вищезазначене узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі Смирнов проти Росії було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до вимог ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
В даному випадку слідчим не доведено жодного із цих пунктів та не зазначено, які саме потреби досудового розслідування задовольнятимуться завдяки цьому арешту, в чому полягає неможливість вчинення будь-яких інших дій по відношенню до майна, на яке просить накласти арешт, і яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.
Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 170- 173, 175, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000128 від 30.04.2020 року про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8