ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2438/20 Справа № 175/4663/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року про залишити без задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами,
В с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року було залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року, ухваленого відносно нього за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.86 ч.2, 140 ч.2, 193 ч.3, 142 ч.3, 208, 93 п.п. «а», «г», «е», «з», «і», 42, 43 КК України (в редакції 1960 року), по кримінальній справі № 1-175/1999.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року про відмову у перегляді за нововиявленими обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ від 21 травня 2020 року залишена без змін, викладена чітко, однозначно, є зрозумілою, будь-яких положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння, не містить, не припускає іншого тлумачення, з посиланням на мотиви прийняття рішення та норми діючого законодавства, окрім цього вказана ухвала відповідає вимогам закону та містить посилання на відповідні норми Кримінального процесуального кодексу України, а тому на думку колегії суддів окремому роз`ясненню в порядку ст. 380 КПК України не підлягає.

Засуджений ОСОБА_8 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Вказує на те, що заяву він подав насправді 01.06.2020 року, а не 05.06.2020 року як вказано в ухвалі. 02.07.2020 року в судовому засіданні він почав пояснювати всі питання стосовно ухвал від 09.04.2020 року, але у судовому засіданні колегія суддів не ставила йому жодних запитань, після чого судді пішли у нарадчу кімнату, де пробули біля 8 хвилин і винесли, на його думку, заздалегідь готову ухвалу про залишення його заяви без задоволення, тобто вважає, що судовий розгляд був взагалі відсутній, у зв`язку з чим суд першої інстанції порушив його процесуальні права.

Під час судового розгляду засуджений та його захисник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор заперечував проти її задоволення.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно ч. 1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, ухвалою роз`яснює рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
В силу вимог зазначеної норми кримінального процесуального закону, роз`ясненням рішення вважається викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.
З приписів наведеної норми кримінального процесуального закону вбачається, що роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, котрі будуть здійснювати його виконання. Проте, якщо фактично порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення чи його законності, суд відмовляє в роз`ясненні такого рішення.
Апеляційним переглядом встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року, ухваленого відносно ОСОБА_8 за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.86 ч.2, 140 ч.2, 193 ч.3, 142 ч.3, 208, 93 п.п. «а», «г», «е», «з», «і», 42, 43 КК України (в редакції 1960 року), по кримінальній справі № 1-175/1999, заяви засудженого ОСОБА_8 від 21 і 27 листопада 2017 року та від 23 березня 2020 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами були залишені без задоволення. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21 травня 2020 року дане судове рішення залишено без змін.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року було залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпропетровського обласного суду від 14 грудня 1999 року, ухваленого відносно нього за вчинення злочинів, передбачених ст.ст.86 ч.2, 140 ч.2, 193 ч.3, 142 ч.3, 208, 93 п.п. «а», «г», «е», «з», «і», 42, 43 КК України (в редакції 1960 року), по кримінальній справі № 1-175/1999.
Аналізуючи оскаржувану ухвалу колегія суддів вважає, що судове рішення, яке просив роз`яснити засуджений, викладене доступно, логічно і послідовно, сформульовані судом висновки є чіткими і зрозумілими та не допускають подвійного тлумачення, у висновках містяться посилання на положення кримінального процесуального закону, яким керувався суд при постановленні ухвали, а її резолютивна частина містить чіткий і зрозумілий висновок та не має положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо її розуміння.
Суд першої інстанції, відмовляючи в роз`ясненні рішення за заявою засудженого зазначив, що зі змісту заяви ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали суду від 09 квітня 2020 року вбачається, що засуджений не згоден з мотивуванням та обґрунтованістю висновків колегії суддів, а сама по собі незгода з ухвалою про відмову у перегляді вироку суду за нововиявленими обставинами може бути предметом касаційного оскарження рішення, а не підставою для його роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України.
Колегія суддів в даному випадку цілком погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи при цьому усталену практику ЄСПЛ щодо дотримання принципу юридичної визначеності, як одного з аспектів верховенства права. Так, ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» у п. 40 рішення зазначив «Суд нагадує, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 під час судового провадження в порядку ст. 380 КПК України були відсутні, а отже оскаржувана ухвала суду є законною та обгрунтованою, а подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 380, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року про залишити без задоволення заяви засудженого ОСОБА_8 про роз`яснення ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2020 року про перегляд за нововиявленими обставинами залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3