Справа № 308/7253/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.09.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,

та представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/477/20, за апеляційними скаргами, які подали прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2020 року погоджене прокурором клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_8 (далі слідчий) про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000205, відомості про кримінальне правопорушення в якому 23 липня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, задоволено частково. Накладено арешт на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Ухвалено повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 на відповідальне зберігання автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .
З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджено прокурором, в якому вказує на те, що 22 липня 2020 року приблизно о 21 й годині 50 хвилин водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем марки « TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочавши рух з узбіччя біля будинку № 168, в селі Ботар Виноградівського району, допустив зіткнення з мотоциклом марки «KOVI RTS 200-N, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , який рухався по вул. Головній у селі Ботар, у напрямку села Питерфолво, Виноградівського району. Внаслідок зіткнення мотоцикліст ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. 23.07.2020 після проведення огляду місця пригоди, у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, автомобіль марки « TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений та переданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, з метою його подальшого детального огляду та фіксації слідів злочину, а також проведення необхідних у кримінальному провадженні експертиз. У клопотанні також вказується на те, що автомобіль є власністю громадянки ОСОБА_10 , мешканки АДРЕСА_1 , однак перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . Клопотання слідчого також обґрунтовується тим, що автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 є доказом злочину та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.
В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується постановою слідчого від 23.07.2020 про визнання автомобіля марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 речовим доказом. У клопотанні також вказується на те, що відомості про кримінальне правопорушення в кримінальному провадженні № 0000205, 23 липня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність майна критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу в кримінальному провадженні. Слідчий суддя прийшов до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема, збереження вказаного у клопотанні речового доказу, з врахуванням того, що транспортний засіб по суті є засобом вчинення кримінального правопорушення, адже саме ним здійснено наїзд на гр. ОСОБА_9 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди, що слідчим наведені правові підстави для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, що власником майна не спростовано наведені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, тому слід накласти арешту на вказане у клопотанні майно і таке втручання у права та інтереси власника майна буде виправданим. Разом з тим слідчий суддя прийшов до переконання, що оскільки органом досудового розсслідування не надано жодних доказів того що у кримінальному провадженні призначено відповідні судові експертизи, що вимагають вилучення транспортного засобу, тому автомобіль слід повернути на відповідальне зберігання особі, в якої його вилучили, із забороною відчуження, розпоряджання та користування ним, при цьому зазначивши, що автомобіль є власністю громадянки ОСОБА_10 , мешканки АДРЕСА_1 , перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .
В апеляційних скаргах:
- прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Стверджує, що транспортний засіб є безпосереднім знаряддям вчинення злочину, а також на ньому збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення дорожньо-транспортної пригоди за участі даного автомобіля та мотоцикла. Окрім того, на момент розгляду клопотання ще не було закінчено проведення жодної експертизи, а крім того, в ході досудового розслідування може виникнути необхідність проведення повторних та комплексних судово авто технічних та трасологічних експертиз, а збереження автомобіля у первинному стані, який залишився після ДТП, буде безпосередньо впливати на результати їх проведення. Зазначає, що слідчий суддя не попередив фактичного володільця майна про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт або майна, яке описано чи підлягає конфіскації, що надасть можливість ОСОБА_6 провести ремонт автомобіля, що призведе до знищення слідів вчинення кримінального правопорушення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати частково, арештований автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помістити на спеціальний майданчик Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, у решті ухвалу слідчого судді залишити без зміни.
- ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню через порушення норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що автомобіль не є знаряддям злочину, що також підтверджено протоколом огляду та схемою до протоколу огляду місця події. Стверджує, що оскаржувана ухвала не містить жодного висновку та відповідних доводів суду, на підставі яких останній дійшов висновків, що рухоме майно, право власності на яке належить ОСОБА_10 є знаряддям вчинення злочину, або зберегло на собі його сліди в межах кримінального провадження. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання відмовити.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 ; представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 , який підтримав подану ОСОБА_6 апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає до скасування з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого підлягає до задоволення.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності власника майна ОСОБА_10 та апелянта ОСОБА_6 , неявка яких із урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; що у розгляді апеляційної скарги приймає участь представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 , який просив розглянути судове провадження за відсутності ОСОБА_6 ..
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу.

Як убачається із клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 22 липня 2020 року приблизно о 21-й годині 50 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , розпочавши рух з узбіччя біля будинку № 168 в селі Ботар Виноградівського району, допустив зіткнення з мотоциклом марки «KOVI RTS 200-N, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався по вул. Головній у селі Ботар, у напрямку села Питерфолво Виноградівського району. Внаслідок зіткнення мотоцикліст ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. 23.07.2020 після проведення огляду місця пригоди, у відповідності до вимог ст. 237 КПК України, автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був вилучений та переданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, з метою його подальшого детального огляду та фіксації слідів злочину, а також проведення необхідних у кримінальному провадженні експертиз.

Прийшовши до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із поверненням його на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , слідчий суддя не врахував вищенаведені обставини та приєднані до клопотання докази, не дотримався наведених вище норм кримінального процесуального закону, з огляду на таке.

З матеріалів судового провадження, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення 23.07.2020 внесені до ЄРДР й досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

З постанови ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 23.07.2020 вбачається, що транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000205.

Вищенаведене свідчить про те, що транспортний засіб відповідає визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, оскільки являється безпосереднім знаряддям вчинення злочину й на ньому збереглись сліди вчинення кримінального правопорушення дорожньо-транспортної пригоди за участі даного автомобіля та мотоциклу.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, прийшовши до висновку про накладення арешту на транспортний засіб, не вказав на те, в чому саме полягає арешт майна: забороні відчуження, розпорядженні чи користуванні транспортним засобом, чим порушив вимоги ст. 173 КПК України, при цьому, повернувши транспортний засіб ОСОБА_6 на відповідальне зберігання, що не передбачено кримінальним процесуальним законом.
Разом із тим, приймаючи рішення про повернення транспортного засобу на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , слідчий суддя не врахував те, що в даному кримінальному провадженні ще не закінчено проведення жодної експертизи, і при цьому, в ході досудового розслідування може виникнути необхідність проведення повторних та комплексних судових авто технічних та трасо логічних експертиз, у зв`язку з чим, збереження автомобіля в первинному стані, який залишився після ДТП, буде безпосередньо впливати на результати їх проведення.

Також зі змісту ухвали не вбачається, що слідчим суддею фактичного володільця транспортним засобом попереджено про кримінальну відповідальність за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, у зв`язку з чим, на переконання апеляційного суду, існують ризики можливого проведення ремонту автомобіля, що призведе до знищення слідів кримінального правопорушення.

Вищенаведене, на переконання колегії суддів, свідчить про те, що слідчим суддею постановлено судове рішення, яке не можна визнати належним чином умотивованим, таким, що ґрунтується на вимогах закону, і яке, з урахуванням наведеного вище, підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

При цьому, колегія суддів вважає, що вищевказані обставини та наявні в матеріалах судового провадження докази викликають необхідність накладення арешту на транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, оскільки існують достатні підстави вважати, що такий є об`єктом кримінально-протиправних дій, а також з метою збереження речових доказів та запобіганню передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків.

Також колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна як арешт транспортного засобу, і що слідчим та прокурором поза розумним сумнівом доведено законність такого арешту, оскільки, на переконання апеляційного суду, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля із забороною відчуження, розпорядження та користування ним, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження, або настанні інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, і завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті лише шляхом застосування такого заходу забезпечення цього провадження.

Тому, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу.

Із урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що автомобіль не є знаряддям злочину, а також про те, що вказане майно не зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, і в свою чергу, будь-яким чином не впливають на вищевказані висновки апеляційного суду.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 409-410 КПК України неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, тягнуть скасування судового рішення, а з урахуванням вимог ст. 407 цього Кодексу, зі скасуванням ухвали слідчого судді й постановленням нової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого підлягає задоволенню, з накладенням арешту на транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

При розгляді апеляційних скарги, апеляційний суд, враховуючи положення кримінального процесуального закону, не перешкоджав учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи і те, що сторона захисту під час розгляду апеляційної скарги не заявляла будь-яких клопотань про дослідження доказів, які б спростовували чи впливали на вищенаведені висновки апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 задовольнити, а апеляційну скаргу - яку подав ОСОБА_6 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 липня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою погоджене прокурором клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_8 задовольнити: накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0000205, відомості про кримінальне правопорушення в якому 23 липня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 150», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпоряджання та користування ним.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: