Провадження №1-кс/331/1860/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0001406 від 16.09.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ст. 15 ч. 2, ч. 2 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь, АР Крим, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, не одруженого, який на утриманні має двох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимий,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_4 , яке погоджено з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. в обґрунтуванні клопотання слідчим зазначено про те, що 16.09.2020 приблизно о 15 годині 20 хвилини, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у торговому залі супермаркету «Варус», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, просп. Соборний 83/85, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгових полиць зазначеного супермаркету намагався таємно, сховавши до особистої сумки, викрасти майно, що належить ТОВ «Омега», а саме: 1 пляшку горілки Ріга Блек об`ємом 1л., артикул 592, вартістю 239 гривень 20 копійок за одиницю товару, чим намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на вказану суму, але не довів злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони супермаркету, після проходження касової зони та в подальшому переданий працівникам поліції.
05.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчий у своєму клопотанні просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та /або/ суду; незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, що на думку сторони обвинувачення, унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід. Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував обґрунтованість підозри, вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав. Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що постійно проживає у АДРЕСА_2 . На першу вимогу слідчого та прокурора з`являється для участі у проведені слідчих та процесуальних дій.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001406 від 16 вересня 2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

05.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

05.10.2020 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 та його захиснику вручене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені обставини учасниками кримінального провадження не оспорювались.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідчим суддею вивчено матеріали, які підтверджують ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, а саме: протокол огляду місця події від 16.09.2020, заяву про вчинення кримінального правопорушення від 16.09.2020, протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , протокол огляду відеозапису із камер спостереження від 17.09.2020, протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .. Причетність до вчинення кримінального правопорушення не оспорювалася і стороною захисту при розгляді клопотання.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), зазначив, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Враховуючи зазначені критерії, докази додані до клопотання та пояснення учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра є обґрунтованою.

При визначенні наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд виходить із наступного.

Право на свободу й особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

Таким чином, рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Так, у справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Відповідно до вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це необхідно робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішуватись абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи (справа «Лабіта проти Італії», справа «Харченко проти України»).

За змістом положень КПК України основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, забезпечення законності і обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудових стадіях кримінального провадження.

Ухвалюючи рішення за результатами розгляду клопотання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний враховувати підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, і навести їх у мотивувальній частині ухвали.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання особи під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обґрунтовуючи наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий у своєму клопотанні посилається на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному. Інших доказів наявності ризику переховування не додано.

Сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною і логічною є позиція Європейського суду, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку.

Варто відзначити, що тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, не може свідчити про намір ОСОБА_5 переховуватись від органу досудового слідства або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, (а саме здійснення впливу на потерпілого), слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Відповідно до матеріалів клопотання, потерпілим у даному кримінальному провадженні є юридична особа ТОВ «Омега». Ані слідчим ані прокурором у судовому засіданні не надано роз`яснень, яким чином підозрюваний ОСОБА_5 може протиправно впливати на юридичну особу.

Вивчаючи наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення слідчим суддею враховується, що ОСОБА_5 є особою, яка не має судимостей. 30.07.2020,06.08.2020,12.08.2020 Запорізькою місцевою прокуратурою №1 до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя направлені обвинувальні акти щодо вчинення ОСОБА_5 корисливих кримінальних правопорушень. Однак, запобігти ризику повторного вчинення кримінальних правопорушень можливо і із застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На думку слідчого судді прокурор та слідчий не навели мотивів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до ст.178 КПК України враховує дані про особу підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 має на утриманні двох малолітніх дітей 2005 та 2012 року народження, має зареєстроване місце проживання та місце проживання, згідно із матеріалами, які додані до клопотання раніше не судимий.

Слідчий суддя вбачає наявність підстав, щодо застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, та вважає, що даний запобіжний захід є найбільш прийнятним, враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, що в повній мірі відповідатиме вимогам ст.ст. 177-178 КПК України.

Для запобігання ймовірних ризиків, про які зазначається слідчим у клопотанні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_5 05.11.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 2, ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 05.11.2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
-не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання;
-утримуватися від спілкування із співробітниками товариства з обмеженою відповідальністю «Омега»
-заборонити відвідувати місця реалізації алкогольних напоїв з метою їх вживання;
-прибувати до слідчого що здійснює досудове розслідування кожного понеділка, середу та п`ятницю до Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.
-за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складений 08 жовтня 2020 року

Слідчий суддя ОСОБА_1