Справа № 577/1479/20
Провадження № 1-кп/589/628/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході підготовчого судового засідання прокурор також просив призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, зазначивши, що таке підсудне Шосткинському міськрайонному суду Сумської області, обвинувальний акт відповідає вимогам закону, підстав для його повернення чи закриття кримінального провадження немає.

Обвинувачений та його захисник проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила проводити підготовче судове засідання за її відсутності.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Шосткинському міськрайонному суду Сумської області. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає, розгляд справи має проводитись у відкритому судовому засіданні, у яке мають бути викликані прокурор, обвинувачений, захисник і потерпіла.

Щодо заявленого прокурором клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 діб, слід зазначити наступне.

В обгрунтування клопотання прокурор, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі, а тому, бажаючи уникнення відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, за переконанням сторони обвинувачення, оскільки ОСОБА_6 особисто знайомий зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні, він може впливати на них з метою зміни показів на свою користь, або ж знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обвинувачений вважав можливим застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зазначив, що він потребує належної стоматологічної допомоги, яку неможливо отримати в умовах слідчого ізолятора.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого, зазначивши додатково, що ризики неналежної процесуальної поведінки, на які посилається прокурор, носять формальний характер та їх не достатньо для продовження строку дії відносно обвинуваченого виняткового запобіжного заходу тримання під вартою. Вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши доводи клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07 травня 2020 року строк тримання ОСОБА_6 під вартою спливає 05.07.2020р.

Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України. Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доцільність продовження застосованого до обвинувачених запобіжного заходу є наразі актуальною. На цей час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченим такого запобіжного заходу як тримання під вартою істотно не змінились.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено судом, ОСОБА_6 є особою середнього віку, раніше не судимий, водночас обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, який направлений проти життя потерпілого. ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, житла та стабільного джерела прибутку. За його поясненнями в підготовчому судовому засіданні раніше жив в квартирі свого брата. Крім того, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_6 вже ухилявся від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувався у міжнародний розшук.

У сукупності із викладеним покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, та суттєво підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися і від суду.

При цьому слід зазначити, що у справі немає жодних фактів, які б давали підстави вважати, що певні соціальні зв`язки, схильності обвинуваченого, зможуть виступити превентивним засобом у його поведінці. Не навели таких даних у судовому засіданні обвинувачений та його захисник.

Наявність інших ризиків в судовому засіданні не доведено.

Продовження в даному випадку відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду. Суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 серпня 2020 року включно.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Що стосується скарг обвинуваченого на неналежне медичне обстеження та лікування в умовах СІЗО, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в СІЗО організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Для цього в СІЗО створюється медична частина, яка є її структурним підрозділом.

Статтею 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» на адміністрацію місць попереднього ув`язнення покладений обов`язок забезпечити особам, взятим під варту, медичне обслуговування.

Положеннями наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013р. «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012р. «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. При цьому, ув`язнені та засуджені мають право звертатися за лікарськими консультаціями та лікуванням до закладів охорони здоров`я, що мають ліцензію Міністерства охорони здоров`я України, які надають платні медичні послуги та не віднесені до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації. Консультування та амбулаторне лікування в таких випадках здійснюються в медичних частинах під наглядом медичних працівників.

Посадова особа СІЗО, до якої звернувся хворий ув`язнений або засуджений, зобов`язана вжити заходів до організації надання йому медичної допомоги.

З огляду на викладене та на скарги обвинуваченого, що він не отримує належне медичне обстеження та лікування, суд вважає за необхідне зобов`язати начальника Державної установи «Сумський СІЗО» забезпечити належне медичне обстеження і лікування ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 315, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 31 серпня 2020 року включно.

Зобов`язати начальника державної установи «Сумський СІЗО» забезпечити належне медичне обстеження і лікування ОСОБА_6 .

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, в залі Шосткинського міськрайонного суду Сумської області на 29 липня 2020 року о 14 год. 00 хв.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання сторони кримінального провадження, потерпілу.

Роз`яснити учасникам провадження право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за їхнім письмовим клопотанням.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з дня проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3