Справа № 385/1564/20
Крім того, під час огляду місця події від 16.12.2020 року огляду приймального відділення КНП «Гайворонська ЦРЛ», що розташоване за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Київська, 7, було виявлено та тимчасово вилучено майно, одяг потерпілого ОСОБА_6 , а саме: чоловічу куртку чорного кольору із нашаруванням бруду; светр синього кольору; сорочку в орнамент «клітинка»; сорочка в цвітний орнамент, червону сумку; спортивні чоловічі штани (зимові); 2 чоловічих туфлі чорного кольору; шапку чорного кольору, дві шкарпетки чорного та сірого кольорів; гольф сірого кольору, які поміщено до паперової коробки, упакованої згідно правил пакування.
Вказане майно вилучено та долучено до кримінального провадження в якості речового доказу, оскільки воно використане під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що є предметом даного кримінального провадження, та зберегло на собі його сліди.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, що визначено ч. 1 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, наявні законні підстави для прийняття рішення про необхідність накладення арешту на вказане в клопотанні майно, з метою збереження його, як речового доказу, оскільки незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, зникнення, втрати, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Крім того майно може мати сліди злочину, які можуть бути використані як докази під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 170, 172, 173 КПК України КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Дата документу 17.12.2020