ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11сс/807/861/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2020 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 27 березня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000424 від 10 вересня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, відмовлено,

за участю прокурора ОСОБА_8
заявника ОСОБА_6
представника заявника - адвоката ОСОБА_9 .

Заявник ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2020 року, якою у задоволенні його скарги на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 27 березня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000424 від 10 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим вимоги

КПК України дотримані, під час досудового слідства встановлено відсутність

складу кримінального правопорушення в діях службових осіб Головного

управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , що вмотивовано викладено в

постанові про закриття кримінального провадження. Рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято законно та обґрунтовано, після проведення всебічного і повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, кожному з доказів надано належну оцінку, зміст постанови відповідає фактичним обставинам, встановленим як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду скарги. При цьому посилання заявника на не проведення слідчим допиту ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 не можуть бути прийняті до уваги в якості підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження та поновлення слідства. Так, слідчим було вжито всіх передбачених чинним КПК України заходів, спрямованих на встановлення місцеперебування вказаних осіб, однак вжиті заходи виявилися безрезультатними, в зв`язку із чим допитати в якості свідків вказаних осіб виявилось об`єктивно неможливо. Сам заявник ОСОБА_6 слідчому жодних інших відомостей щодо місця проживання цих осіб, окрім вже перевірених, не надавав. Крім того, в провадженні Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 про скоєння кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в якому й мають бути допитані зазначені особи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді та постанову слідчого скасувати.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що з висновків слідчого судді вбачається, що оскільки встановити місце мешкання ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та її співмешканця ОСОБА_20 слідчий по справі не зміг, то і не потрібно їх опитувати. Проте, у своїй заяві до ДБР він чітко вказав, що посадові особи Хортицького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП України та ГУНП України в Запорізькій області скоїли кримінальне правопорушення за попередньою домовленістю із вказаними вище особами.
А отже, без допиту всіх осіб неможливо встановити, чи отримали вигоду інші особи по справі, а також встановити всі обставини справи.
На думку апелянта, слідчий суддя не звернув уваги на той факт, що посилання слідчого на неможливість допитати вищезазначених осіб не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 були допитані слідчим Хортицького ВП в Запорізькій області ОСОБА_21 за фактом крадіжки і при допиті вони вказали адресу свого місця проживання, за якою, з їх слів, вони мешкають постійно.
Що стосується ОСОБА_18 , то на теперішній час у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя знаходиться цивільна справа №337/4474/18, де останній є відповідачем. На судові засідання він з`являвся і у всіх своїх заявах до суду вказує адресу свого постійного місця проживання, яка і була надана слідчому ОСОБА_22 .
Таким чином, твердження слідчого і суду про неможливість допиту вказаних вище осіб, не відповідає дійсності, що унеможливило встановлення фактичних і правдивих обставин справи.
Також ОСОБА_6 зазначає, що поза увагою судді залишилась така обставина, що вказані ним у заяві до ДБР працівники поліції, починаючи з 2000 року, відмовляли йому у відкритті кримінальної справи і лише Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 червня 2019 року було зобов`язано працівників поліції, внести відомості до ЄРДР і почати досудове слідство відносно ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України.
Тобто, всі дії, вказаних апелянтом, у заяві до ДБР працівників поліції, спрямовані на ухилення від порушення кримінальної справи, були протизаконними та спричинили йому збитки у розмірі понад 500 000 грн.
Однак, при допиті всіх посадових осіб по справі, питання про незаконну відмову у відкритті кримінальної справи, що випливає із Ухвали суду про зобов`язання внесення у ЄРДР відомостей, слідчим взагалі не ставилось.
Всі ці обставини свідчать про однобоке проведення слідства по даній справі (збір доказів спрямовано лише на встановлення невинуватості) і небажання слідчого розслідувати кримінальне правопорушення у відповідності до законодавства.

Заслухавши доповідь судді; заявника ОСОБА_6 , його представника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 10 вересня 2019 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, надійшла ухвала слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про зобов`язання внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.
Відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000424, правова кваліфікація правопорушення - ч.1 ст.364 КК України.
В своїй заяві про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вказував про те, що його син - ОСОБА_18 , дружина - ОСОБА_19 та співмешканець останньої - ОСОБА_20 незаконно заволоділи його майном, шляхом обману заволоділи квартирами, які належали йому на праві власності, та грошовими коштами, у зв`язку з чим він, починаючи з 2000 року, неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами про внесення відповідних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування. Проте, певні посадові особи органів внутрішніх справ постійно відмовляли йому без пояснення причин. Таким чином, на думку заявника, вказані посадові особи за домовленістю з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 укривають вчиненні останніми злочини.
За наслідками досудового розслідування поставною слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 27 березня 2020 року закрито кримінальне провадження за №0000424 від 10 вересня 2019 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях службових осіб Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 (на яких вказував ОСОБА_6 ) складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
З постанови слідчого та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий після допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , дослідження зібраних у кримінальному провадженні матеріалів, зробив висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
Під час проведення досудового розслідування слідчим були вжиті всі передбачені законом заходи для повного і всебічного з`ясування обставин кримінального провадження, проте доказів, які б свідчили про вчинення службовими особами Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 вищевказаного злочину здобуто не було.

15 квітня 2020 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просив її скасувати.
Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 .
Слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є законним та обґрунтованим.
З оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що перевіряючи законність та обґрунтованість вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя врахував положення п.8 ч.2 ст.40, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, відповідно до яких, слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.284 КПК України, в тому числі, коли встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При здійсненні досудового розслідування слідчий є самостійним у своїй діяльності. Елементами процесуальної самостійності слідчого є його право починати досудове розслідування, приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні, оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням.
Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, надав оцінку доказам, зібраним у провадженні, у їх сукупності, та, не здобувши достатніх доказів для висновку про наявність в діях вищевказаних службових осіб ГУНП в Запорізькій області складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, виніс постанову про закриття кримінального провадження.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи скарги, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Доводи ОСОБА_6 про те, що слідчий допустив неповноту досудового розслідування, оскільки не допитав ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , перевірялися слідчим суддею та на них надано відповідь в оскаржуваній ухвалі.
Зокрема, окрім іншого слідчий суддя зазначив, що вказана обставина не є підставою для скасування вищевказаної постанови слідчого.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що отриманих під час досудового розслідування відомостей достатньо для прийняття відповідного процесуального рішення, в даному випадку - рішення про закриття кримінального провадження.
Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність в діях працівників правоохоронних органів, на яких вказував ОСОБА_18 , ознак кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування не встановлено.
Доводи ОСОБА_18 , викладені ним в заяві про вчинене кримінальне правопорушення та при допиті, про злочинні дії вищевказаних працівників правоохоронних органів нічим не підтверджуються, отже є безпідставними. Так, при допиті у якості свідка під час досудового розслідування ОСОБА_6 у присутності свого представника - адвоката ОСОБА_9 на запитання слідчого про те, чому він вважає, що вищевказані особи вчинили зловживання службовим становищем, відповів, що він неодноразово повідомляв правоохоронні органи про факт вчинення щодо нього кримінального правопорушення, проте жодних дій з цього приводу не відбувалось, на його звернення ніхто не відповідав.
З постанови про закриття кримінального провадження та з матеріалів провадження вбачається, що слідчим перевірені вказані обставини та встановлено, що ОСОБА_6 дійсно звертався з чисельними скаргами на дії працівників правоохоронних органів до різних органів та інших інстанцій, але порушень з боку співробітників поліції під час розгляду його звернень, за які б могла настати кримінальна відповідальність, не встановлено.
Проаналізувавши зібрані в ході досудового розслідування матеріали, слідчий дійшов висновку про те, що заява ОСОБА_6 про вчинене, на його думку, працівниками правоохоронних органів кримінальне правопорушення, обумовлено незгодою заявника із прийнятими вказаними особами рішеннями за його зверненнями. В діях службових осіб ГУНП в Запорізькій області не міститься складу злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Те, що ухвалою слідчого судді зобов`язано працівників поліції внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 (на що звертає увагу останній в апеляційній скарзі), не свідчить про наявність в діях працівників поліції ознак кримінального правопорушення, та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчий провів всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та прийшов до правильного висновку про відсутність в діях зазначених в постанові осіб складу вищевказаного кримінального правопорушення.
Доводи, викладені ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, зазначених висновків слідчого судді не спростовують, а тому підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги не вбачається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 07 липня 2020 року, якою у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_7 від 27 березня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000424 від 10 вересня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, відмовлено, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4