УХВАЛА

27 липня 2020 року

м.Київ
справа № 300/686/17
провадження № 51-3322впс20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
представника потерпілого ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні заяву представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
встановив:
До початку розгляду подання Закарпатського апеляційного суду про направлення провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду від 5 квітня 2019 року із Закарпатського апеляційного суду до іншого суду апеляційної інстанції та клопотань ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про часткове задоволення подання апеляційного суду і направлення вказаного провадження до Київського апеляційного суду представник заявив відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Заявлений відвід представник ОСОБА_6 мотивував таким:
- у отриманому ним супровідному листі неправильно зазначено номер провадження, а саме № 0000059 замість № 0000054;
- у цьому ж провадженні судді приймали різні рішення, а колегія суддів у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вже висловлювалась у цьому провадженні (судова справа № 303/1513/18) щодо вирішення питання про направлення провадження до Київського апеляційного суду;
- судді ОСОБА_1 і ОСОБА_3 брали участь у розгляді питання про направлення провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 5 квітня 2019 року до іншого апеляційного суду (судова справа № 300/900/17), однак ухвалу від 20 липня 2020 року, постановлену за результатами розгляду вказаного питання, не внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та її копію не направлено йому на електронну пошту.
Заслухавши заяву про відвід суддів, думку учасників процесу, перевіривши підстави відводу, Суд дійшов висновку про те, що заявлений відвід суддів задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПКсуддя також не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справі «Білуха проти України» від 9 листопада 2006 року (пункти 49, 50), вказував на те, що наявність безсторонності суду відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.
Проте представник ОСОБА_6 не навів у своїй заяві обґрунтованих обставин, які би свідчили про небезсторонність суду та виключали участь зазначених суддів з указаних підстав у розгляді подання і клопотань.

Так, помилкове зазначення у супровідному листі номера провадження, який також було вказано у самому поданні Закарпатського апеляційного суду, не є безумовною підставою для сумніву в упередженості суддів та їх відводу, оскільки зазначене жодним чином не перешкоджає розгляду подання та клопотань по суті.
Посилання представника на ті обставини, що у цьому ж провадженні судді приймали різні рішення, при цьому судді ОСОБА_2 і ОСОБА_1 19 листопада 2018 року у провадженні № 51-9571 (справа № 303/1513/18) у складі колегії суддів приймали рішення про задоволення клопотань потерпілих та представника про направлення матеріалів провадження за скаргою представника до Київського апеляційного суду, на думку колегії, не може свідчити про упередженість суддів у цьому провадженні, оскільки зазначені рішення було постановлено з урахуванням різних процесуальних обставин.
Доводи представника про невнесення в Єдиний державний реєстр судових рішень ухвали, прийнятої колегією суддів, до складу якої входили судді ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , у справі № 300/900/17, провадження № 51-3323впс20, і ненаправлення йому копії цієї ухвали на електронну адресу також, на думку колегії, не може свідчити про упередженість суддів та бути безумовною підставою для їх відводу, оскільки за даними автоматизованої системи діловодства ухвалу від 20 липня 2020 року було внесено колегією суддів до автоматизованої системи 21 липня 2020 року та цього ж дня копію ухвали у письмовому вигляді було надіслано представнику. 22 липня 2020 року ухвалу було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за номером 90498145.
З урахуванням зазначеного колегія суддів не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заявленного відводу.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 75 та 81 КПК, Суд

постановив:
У задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про відвід суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3