1-кс/755/3788/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2020 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання представника Міністерства закордонних справ України ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000190,

В С Т А Н О В И В :

Представник Міністерства закордонних справ України ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про скасування арешту майна, в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000190 від 30.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року, накладено арешт на майно, а саме на службову квартиру АДРЕСА_1 , з позбавлення права на відчуження та розпорядження вищевказаним майном.
В обґрунтування клопотання вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена особа, шляхом використання підроблених документів на квартиру АДРЕСА_1 , здійснила правочин з вищевказаною квартирою, чим завдала матеріальних збитків.
Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.03.2011 №328-р, Міністерству закордонних справ України передано чотирикімнатну квартиру №109 житловою площею 68,00 кв.м., загальною площею 114,00 кв.м., вартістю 872466,00 грн., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі Акта від 25.05.2011 № 1/99.
Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.12.2011 № 541 вищезазначену квартиру було включено до складу службових.
07.05.2018 головному спеціалісту відділу розвитку дипломатичних представництв України Адміністративного департаменту МЗС ОСОБА_4 (представнику МЗС на підставі довіреності), під час здійснення реєстраційних дій щодо оформлення права власності на зазначену службову квартиру та постановки її на баланс МЗС, в Київському міському бюро технічної інвентаризації було повідомлено, що така квартира перебуває на праві власності у іншого громадянина та про накладення на неї обтяжень у вигляді іпотеки. Про це свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який був сформований 07.05.2018 року.
Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 23.03.2020 у цивільній справі № 755/2503/20 (провадження № 2/755/2102/20) позов Київської місцевої прокуратури № 4, яка діє в інтересах Міністерства закордонних справ України до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , про скасування державної реєстрації та визнання недійсним договору задоволено частково, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на майно, індексний номер: 39379293 від 26.01.2018, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , відповідно до якого 26.01.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 366; визнано недійсним Договір іпотеки з одночасною позикою грошових коштів, серія та номер: 46 від 05.02.2018 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , в частині передачі в іпотеку квартири АДРЕСА_1 ; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, індексний номер: 39522292 від 05.02.2018 року, відповідно до якого 05.02.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 366.
Представники Міністерства закордонних справ ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали клопотання з наведених у ньому підстав. Просили скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2018 року, оскільки відпала потреба.
Слідчий не заперечувала, щодо скасування арешту з службової квартиру АДРЕСА_1 , зазначила, що вищезазначена квартира перебуває на балансі Міністерства закордонних справ України.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20.09.2018 року про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000190, заходи забезпечення кримінального провадження вжито з метою збереження речових доказів.
При цьому, як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 23.03.2020 року скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на майно, індексний номер: 39379293 від 26.01.2018, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , відповідно до якого 26.01.2018 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 366; визнано недійсним Договір іпотеки з одночасною позикою грошових коштів, серія та номер: 46 від 05.02.2018 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , в частині передачі в іпотеку квартири АДРЕСА_1 ; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, індексний номер: 39522292 від 05.02.2018 року, відповідно до якого 05.02.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про іпотеку на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 114,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомості 366.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
Враховуючи, те що на квартиру на яку накладено арешт неможливо вчинити реєстраційні дії, крім того квартира перебуває балансі Міністерства закордонних справ України, а той факт, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна не встановлено, слідчий суддя вважає, що вказані обставини в сукупності порушують справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.
Також, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 132 КПК України, слідчий суддя виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Викладені обставини в сукупності свідчать про те, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на час розгляду клопотання про скасування арешту майна відпали, що обґрунтовано матеріалами, доданими до клопотання. Крім того, слідчому судді не наведено додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає доцільним скасувати арешт майна, а відтак клопотання підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Міністерства закордонних справ України ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000190 від 30.05.2018 року задовольнити.

Скасувати арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 20.09.2018 року, а саме на службову квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя