Провадження № 1-кс/592/5411/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м.Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000176, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

23 вересня 2020 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на ноутбук марки «Toshiba» L655-1EH serial 1B440082Q, добровільно виданий ОСОБА_5 21 вересня 2020 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в провадженні Сумського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за №0000176 від 09.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за фактом заволодіння ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою належним ОСОБА_5 ноутбуком «НР-250 G7» serial №CND93276WM вартістю 11312 грн. 17 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. 21 вересня 2020 року ОСОБА_6 віддав ОСОБА_5 ноутбук марки «Toshiba» L655-1EH serial 1B440082Q в рахунок відшкодування заподіяної шкоди. Проте, у слідства наявні підстави вважати, що цей ноутбук підозрюваний отримав злочинним шляхом, в зв`язку з чим постановою слідчого від 21 вересня 2020 року він був визнаний речовим доказом і підлягає арешту.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, надала заяву через канцелярію суду про розгляд клопотання у її відсутність.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за його відсутності.

Згідно ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 цього кодексу, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що ноутбук марки «Toshiba» L655-1EH serial 1B440082Q, про арешт якого йде мова, не відповідає критерія ст.98 КПК України, не є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 заволодів належним ОСОБА_5 ноутбуком «НР-250 G7» serial №CND93276WM, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 09.08.2020.

При цьому, будь-які дані щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідування відомостей про отримання ОСОБА_6 злочинним шляхом ноутбука марки «Toshiba» L655-1EH serial 1B440082Q слідчому судді не надані.

Не зважаючи на постанову слідчого від 21 вересня 2020 року про визнання вказаного ноутбуку речовим доказом у кримінальному провадженні №0000176 від 09.08.2020, правові підстави для накладення арешту на це майно відсутні, а тому в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000176, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1