Справа №: 343/1353/20
Провадження №: 1-кп/0343/153/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ,

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду ІваноФранківської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с.Сукіль Болехівської міської ради, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, в минулому до кримінальної відповідальності не притягувався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав вибухові речовини, без передбаченого законом дозволу.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин:
Так, ОСОБА_3 в невстановлений слідством час, проживаючи в помешканні свого покійного дідуся ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , виявив дві металеві банки, наповнені сипучою речовиною, ззовні схожою на порох. При цьому, усвідомлюючи, що знайдена ним речовина є вибуховою, ОСОБА_3 , не маючи дозволу на зберігання вибухових матеріалів, діючи в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження положення про дозвільну систему», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», будучи обізнаним про те, що за незаконне зберігання вибухових речовин, передбачена кримінальна відповідальність та бажаючи незаконно володіти та користуватися знайденою вибуховою речовиною, привласнив її, тобто незаконно придбав і з метою подальшого її зберігання, переховав цю речовину в одній з кімнат свого помешкання, де й незаконно, без передбаченого дозволу зберігав до 16.07.2020. 16.07.2020 , під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 в с.Сукіль, працівниками Долинського ВП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було виявлено та вилучено дві металеві банки, заповнені сипучою речовиною, ззовні схожою на порох, яка є вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлоз- ним (бездимним» одноосновним порохом з дифеніламіном (стабілізатор нітроцелюлозних порохів).

Будучи допитаним в ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та суду показав, що в с.Сукіль раніше проживав його покійний дідусь ОСОБА_5 . Після того, як одружився його брат, він з мамою вирішили переїхати проживати в будинок покійного дідуся. Коли прибирали в будинку, він, поряд з іншими непотрібними речами знайшов дві банки пороху. Вказані речі вони поскладали в одній з кімнат. Порох він мав намір викинути, однак згодом забув. А через деякий час цей порох в нього при проведенні обшуку виявили працівники поліції. Вказав, що порох був вже старий, оскільки на одній з банок була зазначена дата «1981 рік».

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, суд з урахуванням домок учасників судового провадження, які не заперечують щодо цього вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій в суду не виникає, розуміють, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд також керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує особу винного, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить те, що він у вчиненому розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, є учасником Антитерористичної операції.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого в ході судового провадження не здобуто.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно.

Як вбачається з досудової доповіді інспектора Долинського МРС філії «Центр пробації» виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які б обтяжували його покарання, позитивні характеристики, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без умов ізоляції його від суспільства та можливості призначення йому покарання з застосуванням ст.. 69 КК України не пов`язаного з позбавленням волі, яке б відповідало вчиненому, особі винного та слугувало попередженням чиненню ним іншого кримінального правопорушення.

Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та з застосуванням ст.. 69 КК України призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 3400,00 (три тисячі чотириста) гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили:

-дві металеві банки в середині яких знаходиться сипуча речовина сірого кольору -порох, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП передати ГУНП в Івано-Франківській області;

-предмет, ззовні схожий на ніж, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Долинського ВП повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення через Долинський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя