КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Ірпінського відділуКиєво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2020 року, -
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 02 жовтня 2020 року.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку, подане з порушенням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України та слідчим не доведено необхідність накладення зазначеного у клопотанні арешту, а також не доведено наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, а також у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, поновити строк подачі клопотання про накладення арешту на майно, вилученого під час обшуку 02 жовтня 2020 року, як такий, що був пропущений з поважних причин, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, вилученого 02 жовтня 2020 року у кримінальному провадженні №0001762 від 02 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та накласти арешт на майно, зазначене в клопотанні.
З приводу невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження прокурор зазначає, що слідчий суддя при постановленні ухвали не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. зокрема ті, що в ході досудового розслідування кримінального провадження потерпілим від кримінального правопорушення визнаний ОСОБА_8 , який вказав, що автомобіль марки «MAZDA» моделі «6», 2015 року випуску він придбав із США в аварійному стані у лютому 2018 року та вказав на ряд характерних ознак належного йому транспортного засобу, які в подальшому під час обшуку були виявлені на відшуканих деталях.

Щодо порушення слідчим строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, при подачі клопотання про накладення арешту на майно, прокурор вказує, що обшук гаражів кооперативу «Мотор» в м. Житомир було проведено 02 жовтня 2020 року (п`ятниця). У зв`язку з тим, що 48 годинний строк після вилучення майна припадав на неділю, яка є неробочим днем, клопотання про арешт вилученого майна було подано при першій можливості, а саме в перший робочий день 05 жовтня 2020 року. Таким чином, строк подачі клопотання про арешт майна, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України було пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою накласти арешт на майно, представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0001762 від 02 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 23 год. 31 червня 2020 року по 05 год. 01 липня 2020 року за адресою Київська обл., Коцюбинське вул. Лісна 21-А, невідома особа незаконно заволоділа транспортним засобом автомобілем «MAZDA 6», 2015 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , що завдало заявнику великої матеріальної шкоди.
Під час проведення низки оперативних заходів, спрямованих на встановлення місця знаходження викраденого автомобіля, оперативним підрозділом Ірпінського ВП в ході перегляду камер відеоспостереження з міста Житомира було виявлено дані про автомобіль «MAZDA», який здійснював рух в бік гаражного кооперативу «МОТОР» за адресою: Житомирська область, м. Житомир, проїзд Радомишльський, буд. 34.
На підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду 02 жовтня 2020 року в період часу з 07 год. 40 хв. по 12 год. 38 хв. проведено санкціонований обшук гаражних приміщень на території гаражного кооперативу «МОТОР», за адресою: Житомирська область, м. Житомир, проїзд Радомишльський, буд. 34, в ході якого виявлено факт розукомплектування автомобілів та вилучено комплектуючі, кузовні деталі та запчастини, які можуть походити від викраденого автомобіля «MAZDA», моделі «6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: два блокноти чорного кольору, мобільний телефон LE S3 сірого кольору ІМЕН: НОМЕР_3 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 з абонентськими номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , заднє вітрове скло, дві частини кузову, чотири колеса до автомобіля з гумою з маркуванням «DUNLOP» НОМЕР_7 , задню частину кузову автомобіля, глушник в зібраному стані, задню балку в зборі, верхню частину (кришу) кузова автомобіля, дві стійки, передню частину кузова автомобіля синього кольору, металеві трубки, балон для омивання скла, вакуум гальмівної системи, чотири пластикові частини, термоекран, металеву частину чорного кольору № GHP 956315, дрібні частини даного автомобіля, пластикові деталі дна автомобіля, задні та передні підкрилки, двигун (мотор) до автомобіля з затертим номером, монітор № НОМЕР_8 , пластикові частини торпеди та салону, механізм коробки передач (куліса) з тросом, обшивку від салону, скло від дверей, пластикову деталь до дверей, пластикову панель багажнику, пічку з повітрозабором № GA031D45, пластикові деталі салону, коробку автомат автомобіля № E71G81750SFZ2#1, передню частину радіатора з вентиляторами, обшивку салону, а саме деталі салону у кількості 9 штук, бензобак автомобіля, провідні дроти, комплектуючу деталь даного автомобіля, підлокітник (пластиковий), панель приборів, дві задні фари та дві дублюючі задні фари, рульову рейку.
Постановою слідчого СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області вказане вище майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
05 жовтня 2020 року слідчий Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на вказане майно, вилучене під час обшуку 02 жовтня 2020 року.
Необхідність накладення арешту обґрунтована тим, що вилучене у ході проведення обшуку майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим у статті 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як докази фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2020 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, щоклопотання про арешт майна подане з порушенням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України та слідчим не доведена необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна, а також не доведено наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з таких підстав.
Основним мотивом для прийняття слідчим суддею рішення про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна, визнаного речовим доказом у кримінальному провадженні, є порушення строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час огляду, обшуку, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подане слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна,інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Строки для подачі клопотання про арешт майна, яке зазначене в ухвалі слідчого судді та не є тимчасово вилученим, у ч.5 ст. 171 КПК України не визначені.

В даному випадку обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 28 вересня 2020 року, якою у кримінальному провадженні № 0001762 від 02 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України надано дозвіл старшому слідчому СВ Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , слідчому СВ Бучанського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 на проведення обшуку приміщень станцій технічного обслуговування за розукомплектування автомобілів, інших гаражних приміщень за місцем здійснення підприємницької діяльності міської громадської організації «гаражний кооператив «МОТОР» за адресою: АДРЕСА_1 , засновником якого являється ОСОБА_10 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання викраденого автомобіля, запчастин, які можуть бути зняті з викраденого автомобіля, пристроїв та знарядь, які служать для злому замків до автомобілів.

Отже, висновки слідчого судді про пропуск слідчим строку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України, є безпідставні, оскільки вилучені під час обшуку предмети можуть відноситися саме до викраденого автомобіля, запчастин, які можуть бути зняті з викраденого автомобіля, пристроїв та знарядь, які служать для злому замків до автомобілів, а також свідчити про обставини вчинення злочину.

Не може погодитись колегія суддів і з висновком щодо того, що слідчим не доведена необхідність арешту зазначеного у клопотанні майна, а також не доведено наявності ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Так, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Також, положенням ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчать матеріали даного провадження, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, постановою старшого слідчого слідчого відділу Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_7 визнано речовими доказами у даному кримінальному проваджені.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, яке вилучене у ході проведення обшуку на території гаражного кооперативу «МОТОР» за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, обґрунтовано визнане речовими доказами, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, посилання слідчого судді на те, що органом досудового розслідування не було доведено необхідність накладення арешту, є безпідставним, оскільки слідчим надано достатні на даній стадії кримінального провадження докази вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 170 КПК України, на підставі чого є правомірним накладення такого виду обтяження як арешт.

Крім цього, колегія суддів при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховує той факт, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а тому з метою збереження доказів у даному кримінальному провадженні, вважає за необхідне накласти арешт на вказане у клопотанні слідчогомайно.
Таким чином, доводи прокурора є слушними щодо того, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню, а тому висновки слідчого судді щодо відсутності наявності достатніх правових підстав для арешту майна не відповідають як матеріалам судового провадження так і вимогам КПК України.

Будь-яких суттєвих негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження колегією суддів не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості приховування майна в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, необхідно накласти арешт на вилучене під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді, майно.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Ірпінського відділуКиєво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 02 жовтня 2020 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 02 жовтня 2020 року задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку 02 жовтня 2020 року гаражних приміщень, що на території гаражного кооперативу «МОТОР», за адресою: Житомирська область, м. Житомир, проїзд Радомишльський, буд. 34, в ході якого виявлено факт розукомплектування автомобілів та вилучено комплектуючі, кузовні деталі та запчастини, які можуть походити від викраденого автомобіля «MAZDA», моделі «6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: два блокноти чорного кольору, мобільний телефон LE S3 сірого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 з абонентськими номерами НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , заднє вітрове скло, дві частини кузову, чотири колеса до автомобіля з гумою з маркуванням «DUNLOP» НОМЕР_7 , задню частину кузову автомобіля, глушник в зібраному стані, задню балку в зборі, верхню частину (кришу) кузова автомобіля, дві стійки, передню частину кузова автомобіля синього кольору, металеві трубки, балон для омивання скла, вакуум гальмівної системи, чотири пластикові частини, термоекран, металеву частину чорного кольору № GHP 956315, дрібні частини даного автомобіля, пластикові деталі дна автомобіля, задні та передні підкрилки, двигун (мотор) до автомобіля з затертим номером, монітор № НОМЕР_8 , пластикові частини торпеди та салону, механізм коробки передач (куліса) з тросом, обшивку від салону, скло від дверей, пластикову деталь до дверей, пластикову панель багажнику, пічку з повітрозабором № GA031D45, пластикові деталі салону, коробку автомат автомобіля № E71G81750SFZ2#1, передню частину радіатора з вентиляторами, обшивку салону, а саме деталі салону у кількості 9 штук, бензобак автомобіля, провідні дроти, комплектуючу деталь даного автомобіля, підлокітник (пластиковий), панель приборів, дві задні фари та дві дублюючі задні фари, рульову рейку, шляхом накладення заборони на відчуження, користування та розпорядження майном.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5872/2020
Єдиний унікальний номер 367/4488/20
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1