Справа № 572/3565/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 1-кп/452/19 0000643) про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, неодруженого, непрацюючого, студента Березнівського лісотехнічного коледжу НУВГП, раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_8 30 червня 2019 року приблизно о 22 годині, перебуваючи поблизу озера «Коплище», яке розташоване на околиці смт.Клесів Сарненського району Рівненської області, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно наніс один травматичний удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носа із орбітальними крововиливами обох очей, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В суді обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, щодо обставин, зазначених у обвинувальному акті не заперечує, підтвердив, що дійсно в час та місці, вказаних в обвинувальному акті, зустрів потерпілого, якому завдав один удар в область обличчя, однак, завдавати тілесні ушкодження наміру не мав. Свою поведінку пояснив тим, що раніше мав конфлікт із потерпілим. У вчиненому обвинувачений розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_7 в ході судового провадження підтвердив вказані вище обставини, пояснив, що 30 червня 2019 року приблизно о 22 годині, перебував на озері «Коплище», під час чого до нього підійшов ОСОБА_8 та без будь-яких пояснень наніс йому рукою в обличчя біля двох ударів. Потерпілий пояснив, що внаслідок описуваних подій йому було заподіяно травму носа, через що він перебував на лікуванні, в подальшому рекомендоване оперативне втручання.

В ході огляду місця події встановлено, що неподалік смт.Клесів Сарненського району Рівненської області дійсно розташовано озеро «Коплище», берег якого облаштований місцем відпочинку (а.к.п.32-33).

Покази потерпілого та обвинуваченого не суперечать даним, отриманим під час проведеного із ОСОБА_8 слідчого експерименту, під час якого останній детально показав обставини заподіяння ним одного удару в область обличчя потерпілому (а.к.п.81-83).

Відповідно до довідки №932 від 08 липня 2019 року, виданої за підписом лікаря КНП «Сарненська ЦРЛ» - ОСОБА_7 , дійсно з 01 липня 2019 року по 08 липня 2019 року знаходився на лікуванні в отоларингологічному відділенні з діагнозом : перелом кісток носа зі зміщенням (а.к.п.15).

Вказані травми зафіксовані на фотознімках, наданих суду стороною обвинувачення під час судового провадження.

Допитана судом свідок ОСОБА_11 показала, що про те, що її син отримав тілесні ушкодження внаслідок дій обвинуваченого, вона дізналась із йоготелефонного дзвінка. Внаслідок отриманих травм її син - ОСОБА_7 тривалий час лікувався, звертаючись за медичною допомогою до м.Рівне, так як у м.Сарни лікарі не могли виправити таку ваду.

Із висновку експерта №168+медичні документи від 22 липня 2019 року, проведеної у даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_7 , встановлено, що у останнього мали місце тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу із орбітальними крововиливами обох очей, з приводу яких останній знаходився на стаціонарному лікуванні в ЛОР відділенні КНП «Сарненська ЦРЛ» з 01 по 08 липня 2019 року з діагнозом : перелом кісток носа зі зміщенням, носова кровотеча. Такі ушкодження виникли внаслідок травматичної ударної дії тупим, тупим твердим предметом із обмеженою контактуючою поверхнею. Термін заподіяння вказаних тілесних ушкоджень може відповідати на 30 червня 2019 року. Це ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (а.к.п.30-31).

Таким чином, з огляду на досліджені судом докази, які не є суперечливими та підтверджують версію подій, висловлену обвинуваченим та потерпілим, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

По місцю проживання Клесівською селищною радою ОСОБА_8 характеризується позитивно, як особа, скарг та заяв на яку не надходило (а.к.п.62), по місцю навчання Березнівським лісотехнічним коледжем позитивно, як спокійний та доброзичливий студент (а.к.п.51).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину, а також вчинення діяння неповнолітнім.

В даному випадку суд вважає за необхідне не враховувати вказану в обвинувальному акті пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, оскільки під час судового провадження допитана судом свідок ОСОБА_11 показала, що після вчиненого діяння обвинувачений неодноразово у грубій формі звертався до членів сім`ї потерпілого, ображаючи їх. Вказані обставини підтвердив в суді, також і потерпілий.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого в суді пояснила, що її син не стримав емоцій, на її думку, наміру завдавати потерпілому тілесних ушкоджень не мав. ОСОБА_9 пояснила, що раніше до будь-якої відповідальності син не притягувався, з приводу вчиненого діяння зробив належні висновки.

Із наданого суду стороною обвинувачення акту обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_8 встановлено, що останній проживає із батьками, відносини між членами сім`ї дружні, в помешканні створені належні умови проживання (а.к.п.49). Станом на 28 жовтня 2019 року обвинувачений не перебував на профілактичному обліку в Сарненському ВП ГУ НП в Рівненській області, що підтверджено відповідною довідкою (а.к.п.50).

За висновком Сарненського РВ філії «Центр пробації» - ризик вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, а тому, приймаючи до уваги спосіб життя останнього, інформацію, що характеризує обвинуваченого, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та навчання - як особа, скарг на яку не надходило, наявність кількох пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання - вважає, що слід призначити йому покарання у межах, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді громадських робіт (оскільки обвинувачений не має самостійного заробітку, через що йому не може бути призначено покарання у виді штрафу, відповідно до вимог ст.99 КК України), з урахуванням вимог ст.100 КК України, якою визначено що тривалість покарання у виді громадських робіт, що призначається неповнолітньому, не може перевищувати 120 годин, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. В даному випадку суд не вбачає можливості звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст.105 КК України, оскільки він не відшкодував шкоду, щире каяття відсутнє.

В межах даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.128 КПК України, заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 на суму 50 000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди, 1 837 грн. завданої матеріальної шкоди. Крім цього, потерпілий просить стягнути витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні потерпілий заявлені вимоги підтримав повністю, обвинувачений та захисники визнали позов частково щодо задоволення матеріальних витрат обвинуваченого не заперечують, моральну шкоду просять стягнути у розмірі 1 000 грн. у задоволенні вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу просять відмовити, посилаючись на ті обставини, що вказані витрати не доводяться належними та допустимими доказами (згідно квитанцій оплату здійснено не безпосередньо представнику, а адвокатському об`єднанню, крім цього, порушено порядок подання доказів, підтверджуючих такі витрати, відповідно до норм КПК України).

Відповідно до змісту позовної заяви - суму відшкодування завданої шкоди потерпілим визначено з урахуванням витрат, понесених на лікування та глибини моральних страждань, завданих внаслідок ушкодження здоров`я.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів і т.і.

Згідно із ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Таким чином, з огляду на те, що судом достовірно встановлено, що протиправне діяння відносно потерпілого вчинено саме обвинуваченим, внаслідок вказаних протиправних дій потерпілому дійсно були завдані матеріальні збитки витрати на лікування, розмір яких доведено наданими суду епікризом із вказівкою призначеного лікування та фіскальними чеками на придбання ліків, через що завдана обвинуваченим потерпілому матеріальна шкода у розмірі, вказаному в позові, підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім цього, під час судового провадження встановлено, що потерпілому дійсно було завдано шкоду внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, яка полягає у певних душевних стражданнях, які потерпілий отримав внаслідок протиправних дій обвинуваченого, а також внаслідок заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які завдали останньому фізичний біль, змусили проходити лікування, через що потерпілому було завдано певний дискомфорт, останній був змушений певним чином змінити свій звичний режим життя, що пов`язано з необхідністю перебування в лікарні та отриманням певних процедур.

В обґрунтування розміру суми відшкодування моральної шкоди, заявленої потерпілою стороною міститься посилання на тривалість лікування та отриманий від цього певний дискомфорт, а також на наявність негативних наслідків, які тривають і на даний час.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України - розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Потерпілим в обґрунтування суми моральної шкоди вказано, що він тривалий час перебував на лікуванні внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потребує подальшого лікування.

Досліджені судом докази, надані сторонами кримінального провадження, доводять, що обвинувачений перебував на лікуванні протягом восьми днів.

Будь-яких належних та допустимих доказів більш тривалого лікування та необхідності подальшого обстеження та лікування внаслідок отриманого потерпілим 30 червня 2019 року тілесного ушкодження, останнім надано суду не було.

Таким чином, оскільки судом встановлено факт порушення законних прав потерпілого внаслідок протиправних дій обвинуваченого на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_8 слід стягнути суму у відшкодування моральної шкоди.

При визначенні розміру моральної шкоди, яку слід стягнути з винної сторони, суд враховує, що потерпілому було завдано фізичного болю, внаслідок чого останній був змушений звертатись до медичного закладу, нести з цього приводу певні психоемоційні навантаження, пов`язані із переживаннями за своє здоровя, можливі негативні наслідки від отриманих травм, однак, враховуючи тривалість лікування, яка підтверджується наданими суду медичними документами, з урахуванням вимог розумності та справедливості, слід визначити розмір стягнення у відшкодування моральної шкоди, завданої потерпілому у розмірі 10 000 грн.

Крім цього, заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, розмір яких визначено у 5 000 грн.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Суд дійшов висновку щодо правомірності заявлених потерпілим вимог, через що підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого понесені ним судові витрати.

Відповідно до наданого суду договору про надання правничої допомоги ОСОБА_7 уклав договір із адвокатським об`єднанням «Редзель і партнери» в особі голови ОСОБА_12 , відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання по представництву інтересів потерпілого, в тому числі, в суді. Розмір гонорару обумовлено у 5 000 грн. Факт оплати вказаного гонорару та виконання об`єднанням в особі адвоката зобов`язань, підтверджено наданими суду актом приймання-передачі наданих послуг від 24 грудня 2020 року та квитанціями від цього ж числа. Судом в даному випадку не приймаються до уваги заперечення сторони захисту стосовно неналежності оплати потерпілим вказаних у договорі коштів, оскільки представник ОСОБА_12 в даному випадку виступає від імені адвокатського об`єднання.

Крім цього, судом приймаються до уваги вказані докази, які надані суду наприкінці судового провадження, оскільки вони подаються в межах цивільного позову, через що порядок їх надання відповідає вимогам ст.141 ЦПК України.

Отже, вимога про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого понесених ним судових витрат підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_13 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_10 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_13 (жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1 837 грн. у відшкодування завданої матеріальної шкоди, 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також 5 000 грн. понесених судових витрат.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового розгляду можуть отримати копію вироку в суді

Суддя