Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2061/18
Провадження № 1-кп/644/405/20

ВИРОК
іменем України

08 вересня 2020 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: прокурора Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 22.04.2020 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 4-х років позбавлення волі з встановленням іспитового строку в 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2, ч. 3 ст. 185КК України, ч. 1 ст. 357 КК України,

установив:

21.01.2018 приблизно о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись у роздягальні підприємства ТОВ «Іпріс-Профіль», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Плиткова, 12, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшов до шафи, де знаходились особисті речі ОСОБА_5 , та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкрив металевий замикаючий пристрій на шафі і таємно викрав з шафи мобільний телефон «Мeizu M5 Note» в корпусі сірого кольору, вартістю 3736 гривень 76 копійок. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 у розмірі 3736 гривень 76 копійок.
Крім того, в період часу з 25.01.2018 по 01.02.2018, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, до ОСОБА_4 , за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов раніше йому знайомий ОСОБА_6 , який попрохав ОСОБА_4 залишити у себе на зберігання будівельні ліса. У ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом

зловживання довірою і для реалізації якого ОСОБА_4 погодився взяти будівельні ліса у ОСОБА_6 на зберігання, при цьому, маючи на меті намір розпорядитись майном на свою користь у майбутньому. Не підозрюючи шахрайські наміри ОСОБА_4 , будучи впевненим в добросовісності його дій, ОСОБА_6 добровільно передав останньому будівельні ліса виготовлені з лому чорного металу, вартістю 333 гривні 60 копійок. В кінці березня 2018 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи намір на заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою, продав будівельні ліса чоловіку на ім`я ОСОБА_7 , який в ході досудового розслідування залишився не встановленим. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 333 гривні 60 копійок.

Крім того, 26.03.2018, близько о 10 годині, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №89-Б по вул. Рибалко в м. Харків, побачив припаркований автомобіль «ВАЗ 2102», д.н.з НОМЕР_1 , діючи з раптово виниклим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до вказаного вище автомобілю та за допомогою викрутки відчинив капот автомобіля, звідки таємно викрав акумуляторну батарею фірми «Champion» 7Аh 12V, вартістю 2091 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на суму 2091 грн.
Крім того, 31.03.2018, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 зустрівся із своєю знайомою ОСОБА_9 на перехресті вулиць Рибалко та Харківських Дивізій у м. Харкові. Разом вони зайшли до супермаркету «Сільпо», розташованого за адресою: м. Харків, Московський проспект 256 де ОСОБА_9 розрахувалась за товари своєю зарплатною банківською карткою «Райффайзен банк Аваль». В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір на заволодіння зарплатною банківською карткою ОСОБА_9 .На виконання свого злочинного наміру, ОСОБА_4 , того ж дня близько о 16 годині 35 хвилин, знаходячись біля вказаного вище супермаркету, з лівого зовнішнього карману куртки ОСОБА_9 , таємно викрав банківську картку «Райффайзен банк Аваль» на ім`я ОСОБА_10 . А того ж дня о 19 годині 11 хвилині ОСОБА_4 зайшов до супермаркету «Дігма», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Маршала Рибалко 24/17, та придбав там товари на суму 23,62 грн, за які розрахувався банківською карткою «Райффайзен банк Аваль», що належить ОСОБА_9 . Після цього, в той же день, приблизно о 19 годині 43 хвилини та о 20 годині 29 хвилин ОСОБА_4 зайшов до супермаркету «Сільпо», розташованого за адресою: м. Харків, Московський проспект 256 та придбав товари на суму 719,60 грн., за які розрахувався банківською карткою «Райффайзен банк Аваль», що належить ОСОБА_9 , спричинивши своїми злочинними діями ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 743 гривні 22 копійки.
Крім того, 10.06.2018 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 знаходився за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , якому допомагав в будинку по господарству де у нього виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_11 . Реалізуючи злочинний намір ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_12 залишив електроінструмент без нагляду та за його діями не спостерігає, таємно викрав з шафи електричну ланцюгову пилу марки «Протон» моделі «ПЦ-1800», вартістю 371 грн., електричну циркулярну пилу марки «Енергомаш» моделі «ЦП-50186», вартістю 753 грн., кругову шліфувальну машину марки «Енергомаш» моделі «УШМ-90125К», вартістю 536 грн. Викраденим майном ОСОБА_4 , в подальшому розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 1660 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Обвинувачений не оспорював фактичні обставини вчинених злочинів, в зв`язку з чим, за згодою всіх учасників кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьомусуд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

3 урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації:
за епізодом від 21.01.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище;
за епізодом вчиненого злочину в період з25.01.2018 по 01.02.2018 - за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно;
за епізодом від 26.03.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
за епізодами від 31.03.2018 року - за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційного документу вчинене з корисливого мотиву, та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
за епізодом від 10.06.2018 - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є беззаперечне визнання вини, сприяння в розкритті злочинів шляхом давання правдивих показань, відсутність тяжких наслідків, а також вчинення їх вперше.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, дані про особуОСОБА_4 , який до вчинення вказаних вище злочинів судимий не був, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, не одружений, з урахуванням чого суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення ним нових злочинів, буде остаточне покарання у вигляді позбавлення волі.
При визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів, зважаючи на їх однорідність, суд приходить до висновку про можливість застосування принципу поглинання більш суворим покаранням менш суворого. Однак, враховуючи наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставини, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства з встановленням іспитового строку.
Крім того, оскількиОСОБА_4 вчинив наведені вище злочини до засудження його 22.04.2020 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, то суд призначає остаточне покарання за сукупністю злочинів у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, оскільки злочини, винним у вчиненні яких визнано ОСОБА_13 вказаним вироком, є однорідними зі злочинами, винуватим у вчиненні яких ОСОБА_13 визнано даним вироком.
Цивільні позови потерпілої ОСОБА_9 на суму 800 грн., потерпілого ОСОБА_12 , на суму 1289 грн. та потерпілого ОСОБА_5 на суму 4230 грн.- підлягають задоволенню у зв`язку з їх обґрунтованістю та визнання ОСОБА_13 .

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2, ч. 3 ст. 185КК України, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання за вчинене:
за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік;
за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік;
за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк один рік;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, менш суворого, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.04.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - скасувати та звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 2002 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 800 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користьОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1289 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 4230 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази,залишити у володінні власників за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Суддя ОСОБА_1