УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника власника арештованого майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року у справі № 761/16273/20 (провадження №1-кс/761/10231/2020)в рамках кримінального провадження № 0000114, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в:
13.10.2020 року на розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року у справі № 761/16273/20 (провадження №1-кс/761/10231/2020) в рамках кримінального провадження № 0000114, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, в якому заявник просила суд скасувати арешт на: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та заборону відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, накладені вищевказаною ухвалою.

Як на підставу звернення до суду з клопотанням заявник посилається на положення ст. 174 КПК України та обґрунтовує його тим, що в рамках кримінального провадження № 0000114, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року у справі № 761/16273/20 (провадження №1-кс/761/10231/2020) було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та заборону відчужувати та розпоряджатися вказаним майном. На думку заявника, арешт на вказане у клопотанні майно було накладено не обґрунтовано. Так, заявник вказує, що ОСОБА_5 є добросовісним набувачем арештованої квартири. Звертає увагу слідчого судді на те, що потерпілого у кримінальному провадженні в рамках якого було накладено арешт немає, зазначає, що у клопотанні про накладення арешту вказано, що арештована квартира належить Держхарчопром України, але згідно з відомостями ЄДРПОУ юридичної особи з такою назвою немає, крім того, немає жодних доказів на підтвердження належності даної квартири Держхарчопром України. Звертає увагу слідчого судді на те, що арештоване майно не відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених. Додатково просила допитати у якості свідка ОСОБА_6 , який вказаний, як потерпілий у кримінальному провадженні в рамках якого наразі розслідується кримінальне провадження у якому було накладено арешт. Надала слідчому судді додаткові докази на підтвердження доводів, наведених у клопотанні.

Присутній у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, вважаючи, що арешт було накладено обгурнтовано та у його застосуванні потреба не відпала. Вказав, що наразі Київською місцевою прокуратурою №10 подано в порядку цивільного судочинства позов про скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно та його витребування з чужого незаконного володіння щодо арештованої квартири. Зазначив, що у задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді, якою було арештоване майно було відмовлено так само, як було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання про скасування арешту. Надав слідчому судді докази на підтвердження власної позиції.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_6 вказав, що ним не надавались відомості щодо можливих шахрайських дій відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та він не заперечує з приводу скасування арешту накладеного на зазначену квартиру.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні осіб, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000114, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року у справі № 761/16273/20 (провадження №1-кс/761/10231/2020) клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000114, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, було задоволено та накладено арешт зокрема на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та заборону відчужувати та розпоряджатися вказаним майном .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали, підставою для накладення арешту була наявність розумних підозр вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки може бути об`єктом кримінально-протиправних дій .

Постановою прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 від 11.06.2020 матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000114, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України об`єднано в одне провадження з матеріалами досудового розслідування кримінального провадження №0002949, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 березня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя звертає окрему увагу на те, що потерпілий в рамках останнього кримінального провадження у судовому засіданні особисто підтвердив що не має жодного відношення до квартири, питання про скасування арешту якої порушено у даному клопотанні.

Крім того, слідчий суддя, на підставі наданих прокурором документів, також встановив, що наразі арештована квартира також є предметом спору у справі №757/21256/20-ц та до неї застосовано захід забезпечення позову арешт.

Таким чином, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не зміг навести переконливих доводів на спростування тверджень заявника з приводу добросовісного набуття ОСОБА_5 прав на арештоване майно та не зміг надати доказів того, що потреби досудового розслідування кримінального провадження виправдовують подальше обмеження права власності останнього на вказане майно, з врахуванням того, що на момент розгляду клопотання про арешт майна, вказана у ньому квартира перебуває під арештом в рамках справи №757/21256/20-ц, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, що у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та заборону відчужувати та розпоряджатися вказаним майном , відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року у справі № 761/16273/20 (провадження №1-кс/761/10231/2020) на зазначене майно, підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року у справі № 761/16273/20 (провадження №1-кс/761/10231/2020) в рамках кримінального провадження № 0000114, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2020 року у справі № 761/16273/20 (провадження №1-кс/761/10231/2020) у рамках кримінального провадження № 0000114, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 травня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та заборону відчужувати та розпоряджатися вказаним майном .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали буде оголошений о 08 годині 13 хвилин 19 листопада 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1