Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/888/21
Провадження № 1-кс/711/315/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , внесене у кримінальному провадженні № 0000298 від 11.07.2015 року за п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим заступником начальника відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_4 , внесеним у кримінальному провадженні № 0000298 від 11.07.2015 року за п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що в ніч з 5 на 06.01.2015 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проникли в домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень на громадянина ОСОБА_9 , в результаті чого заволоділи грошовими коштами останнього в сумі близько 50 тисяч гривень.

Вони ж, в ніч з 5 на 6 січня 2015 року за попередньою змовою між собою, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 з корисливих мотивів, вчинили умисне вбивство громадянина ОСОБА_9 .

Вони ж, в ніч з 5 на 6 січня 2015 року за попередньою змовою між собою, проникли в домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я, до громадянина ОСОБА_9 , незаконно заволоділи транспортним засобом (автомобілем) марки «Мерседес Спрінтер» д.н.з НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить брату вбитого, ОСОБА_10 та в якому знаходився одяг призначений для реалізації, чим спричинили потерпілому значної матеріальної шкоди.

29.07.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України

12.08.2015 ОСОБА_5 , оголошено в розшук.

Відповідно до показів свідка від 02.02.2021 року ОСОБА_5 на даний час знаходяться в республіці Азербайджан, оскільки ще в 2016 році виїхали туди під іншими анкетними даними.

У зв`язку з цим, постановою органу досудового розслідування від 05.02.2021 року ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук.

Вказує, що вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду місця події від 16.01.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 ; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_12 від 18.01.2015 року та 30.01.2015 року; даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_13 від 18.01.2015 року та 28.01.2015 року.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти років до довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

Вказує, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від слідства та суду, крім того, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою змінити їх показання в подальших судових розглядах, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також просить врахувати, що ОСОБА_5 достеменно знаючи про проведення досудового розслідування відносно нього, виїхав на тимчасово окуповану територію України, в тому числі і можливо за межі України, а також наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вказує, що на думку органу досудового розслідування, більш м`який запобіжний захід не може запобігти переховуванню ОСОБА_5 від слідства та суду.

З урахуванням того, що підозрюваний може знаходиться за межами України, то у випадку встановлення його місцезнаходження чи затримання на території іноземної держави, до нього будуть застосовуватись правові процедури передбачені міжнародно-правовими договорами України, які ратифіковані Верховною Радою України, в тому числі вказаними вище Конвенціями, а також Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно ст. 5. ч. 1, п. f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Також, вказує, що необхідність в обранні ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена тим, що останній перетнув кордон України під зміненими анкетними даними і в разі його затримання чи встановлення місцезнаходження на території іноземної держави до нього буде застосована процедура екстрадиції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, до клопотання про видачу особи, серед іншого, додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Особа, яка затримана компетентними органами іноземної держави до моменту передачі запитуючій стороні перебуває під вартою та до вказаної особи не можу бути застосоване право внесення застави відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки це право підозрюваний може реалізувати лише на території України, у разі застосуванням судом до останнього міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (з можливістю внесення застави).

У разі визначення застави підозрюваному, зазначене не відповідатиме вимогам міжнародно-правових норм, спрямованих на прийняття рішення про видачу (екстрадицію) правопорушника, що в цілому унеможливлює його виконання іноземною державою.

Також просить врахувати, що існує надто великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжувати переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчиняти нові кримінальні правопорушення, тому більш м`які запобіжні заходи, а ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти зазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

А тому, просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , дослідивши письмові матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів якими обґрунтовується клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів (протокол огляду місця події від 06.01.2015 року, висновок експерта №6 від 06.01.2015 року, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 12.01.2015 року, протокол огляду місця події від 17.01.2015 року, протокол допиту ОСОБА_7 від 30.01.2015 року) в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6, 12 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, за які передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічного позбавлення волі.

Крім того, існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим він постановою слідчого від 12.08.2015 року був оголошений в розшуку, а постановою від 05.02.2021 року оголошений в міжнародний розшук.

До того ж, обґрунтованими є доводи слідчого щодо наявності ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих і свідків, з метою схилення їх до дачі завідомо неправдивих показань або зміни їх показань на досудовому розслідуванні.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 умисного особливо тяжкого злочину із корисливих спонукань, за який, відповідно до ч. 2 ст. 115 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти років до довічного позбавлення волі та наявність зазначених вище ризиків надають підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Крім того, в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт.

За правилами ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Крім того, як Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року так і Конвенцією про правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, які є основними міжнародними угодами України з іншими державами з питань екстрадиції, передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цих Конвенціях, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Відповідно до ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, запит запитуючої Сторони супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови суду про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Згідно зі ст. 25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь-яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Аналогічні вимоги викладені і в Конвенції про правову допомогу у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року.

Згідно ст. 5. ч. 1, п. f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

З урахуванням обставин, встановлених в судовому засіданні, які доводять всі необхідні умови для розгляду вказаного клопотання за правилами ч. 6 ст. 193 КПК України, а також з урахуванням пред`явленої ОСОБА_5 підозри та ризиків, які на даний час існують, в тому числі і переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим останній оголошений в розшук та міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 193, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Агджабеді, республіки Азербайджан, громадянину республіки Азербайджан, не працюючому, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_5 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження вирішити питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Копію ухвали направити слідчому, в провадженні якого знаходиться вказане кримінальне провадження, для організації її виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 10.02.2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1