Справа № 309/3592/19
Провадження № 1-кп/309/212/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000888 від 30.09.2019 року відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працюючого, раніше судимого, останній раз вироком Хустського районного суду від 29 листопада 2018 р. за ст. 185 ч.3, ст. 186 ч.2 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хустського районного суду від 22.06.2015 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років і 6 місяців позбавлення волі, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України ,

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 29 вересня 2019 року, приблизно о 08:00 год., за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, пошкодивши вхідні двері будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , проникли в середину будинку, звідки викрали гроші в сумі 2000 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Не припиняючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 29 вересня 2019 року приблизно о 11:30 год., за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, шляхом відкриття ключем вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_7 , проникли в середину будинку, звідки викрали гроші в сумі 300 гривень, 60 Євро, що в еквіваленті до гривні, станом на 29.09.2019 становить 1587 гривень, 21 долар США, що в еквіваленті до гривні станом на 29.09.2019 становить 507,78 гривень, золоте кільце з вкладеним каменем білого кольору, вагою 3,5 грам, вартістю 2390,50 гривень, золоте кільце вагою 2,00 грами, вартістю 1366,00 гривень, золотий хрестик із розп`яттям вагою 1,00 грам, вартістю 683 гривень, біжутерію в набор якої входить: завушниці з кільцем і браслетом сірого кольору, вартістю 120 гривень, біжутерію в набор якої входить: завушниці з кільцем та браслетом, золотистого кольору, вартістю 120 гривень, біжутерію в набор якої входить: ланцюжок із медальйоном, кільце із сережками сірого кольору, вартістю 100,00 гривень, мобільний телефон марки «Redmi Note 5» вартістю 2600 гривень, мобільний телефон марки LG-K420n, вартістю 985,00 гривень, мобільний телефон марки Nokia 4.2 ТА-1157 DS 3/32 вартістю 2799,00 гривень, та портативний акумуляторний пристрій «Power bank) марки «Nomi» вартістю 207,00 гривень, чим заподіяли ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на загальну суму 13 765,28 гривень.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ст 185 ч.3 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Суду ствердив, що він дійсно 29 вересня 2019 р. разом із своїм знайомим біля магазину « У Перчика» зупинили автомобіль «Опель» сірого кольору під керуванням ОСОБА_9 , якого попросили відвезти їх в с. Монастирець. Приїхавши в с. Монастирець вони попросили водія зупинитись та зачекати їх. Після цього вони підійшли до одного з будинків пошкодивши вхідні двері зайшли в будинок , де з шафи викрали гроші в сумі 2000 грн. Після цього вони підійшли до іншого будинку, та за допомогою ключа , який вони знайшли на лічильнику, відкрили двері та викрали з будинку грошові кошти , золоті вироби та телефони. Після цього вони повернулись до автомобіля і поїхали в м. Хуст за що ОСОБА_9 дали 300-350 грн. Викрадені речі продали та гроші витратили на свої потреби. Цивільний позов потерпілих про відшкодування матеріальної шкоди визнає в повному обсязі, а вимоги в частині відшкодування моральної шкоди визнає в розмір 5000 грн.

В судовому засіданні будучи допитаною, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, потерпіла ОСОБА_7 , суду ствердила, що 29 вересня 2019 р. приблизно о 9 год. 50 хв. вона разом з донькою пішла на недільну літургію до церкви. Будинок вона закрила на ключ , який поклала на лічильник, який знаходиться на будинку. Повернувшись приблизно о 12 год. додому вона побачила , що ключ відсутній на місці, де вона його залишила. Зайшовши у будинок вона побачила, що її будинок пограбували. Зокрема з її будинку було викрадено гроші, а саме 300 гривень, 60 Євро, 21 долар США, які знаходилися у гаманці, а також золоте кільце з вкладеним каменем білого кольору, золоте кільце, золотий хрестик із розп`яттям, три набори біжутерії, мобільний телефон марки «Redmi Note 5», мобільний телефон марки LG-K420n, мобільний телефон марки Nokia, та портативний акумуляторний пристрій марки «Nomi».

В судовому засіданні будучи допитаною, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, потерпіла ОСОБА_6 суду ствердила, що зранку 29 вересня 2019 р. вона пішла на літургію до церкви та закрила свій будинок. Прийшовши додому з церкви вона побачила, що двері на її були відкриті. Зайшовши у будинок вона побачила розкидані речі та виявила відсутність грошових коштів у розмірі 2000 грн., які були у шафі та які вона збирала на операцію.

В судовому засіданні будучи допитаною, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_10 суду ствердила , що 29 вересня 2019 р. зранку вона йшла до церкви і побачила, як з двору її сестри ОСОБА_7 з якою разом проживає її мама вийшли два хлопці. Трохи нижче від будинку з увімкненим двигуном стояв автомобіль сірого кольору на іноземній реєстрації з номером НОМЕР_1 до якого і побігли ці хлопці. Прийшовши до церкви вона повідомила маму та сестру про даний факт. Після закінчення літургії спочатку додому пішла її сестра ОСОБА_7 а трохи пізніше і вона з мамою. Прийшовши до додому до сестри остання повідомила, що її пограбували, а саме викрали гроші, ювелірні вироби, біжутерію та мобільні телефони.

В судовому засіданні будучи допитаною, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженою про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_11 суду ствердила , що 29 вересня 2019 р. приблизно о 9 год. зранку вона пішла до свого брата випити каву. Проходячи біля його будинку вона побачила автомобіль «Опель» сірого кольору на іноземній реєстрації з відкритим капотом, біля якого стояв молодий хлопець, одягнутий у чорну шкіряну куртку та джинси та який був досить схвильований. Вона звернула увагу на хлопця та на автомобіль , оскільки на даній вулиці не часто бувають незнайомі люди та незнайомі автомобілі.

В судовому засіданні будучи допитаним, у відповідності до вимог положень ст. 352-353 КПК України та попередженим про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, свідок ОСОБА_9 суду ствердив, що у вересні місяці 2019 року він їхав на своєму автомобілі «Опель» в м. Хуст та біля магазину «У Перчика» його зупинили ОСОБА_3 та ще один хлопець, якого звати ОСОБА_12 . ОСОБА_3 попросив його відвезти їх у с. Монастирець , як він сказав жебракувати, та сказав що розрахується з ним, на що він погодився. Сівши у автомобіль вони поїхали в с. Монастирець, де біля одної з вулиць ОСОБА_3 попросив його зупинитись і зачекати декілька хвилин, а сам з іншим хлопцем кудись пішов. Через деякий час ОСОБА_3 та ОСОБА_12 повернулися дали йому 300 грн. після чого вони поїхали в м. Хуст

Окрім визнання вини самим підсудним ОСОБА_3 його вина у вчиненні даного кримінального правопорушення також доводиться письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні зокрема: протоколами огляду місця події від 29.09.2019 р. з фото таблицями; рапортом від 03.10.2019 р. про результати ОРЗ, вжитих на виконання доручення, наданого в порядку ст. 40 КПК України слідчим ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 22 жовтня 2019 р.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку , з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України оскільки він своїм діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену за попередньою змовою групою осіб, яка поєднана з проникненням у житло вчинене повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин, який передбачений ст.185 ч.3 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, враховуючи особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, враховуючи думку прокурора та адвоката щодо необхідної міри покарання, , суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі .

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу. Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання для, прикладу, зі звільненням від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, сприймалося б як таке, що не забезпечить виконання мети регламентованої ст. 50 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою , враховуючи вимоги ст.ст. 131-132, 177, 178 КПК України, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Потерпілою ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні , було заявлено до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

У своєму позові потерпіла ОСОБА_6 зазначає, що діями ОСОБА_3 їй була завдана матеріальна шкода у розмірі 2000 грн. а також заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань характеру її немайнових втрат становлять 10000грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 .

Також потерпілою ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні , було заявлено до обвинуваченого ОСОБА_3 цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

У своєму позові потерпіла ОСОБА_7 зазначає, що діями ОСОБА_3 їй була завдана матеріальна шкода у розмірі 13765,28 грн. а також заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань характеру її немайнових втрат становлять 10000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_3 .

Цивільний відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю.

Згідно з ч.1ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч.2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 2000 грн. та цивільний позов ОСОБА_7 в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 13765,28 грн. слід задоволити повністю, оскільки вони складається із документально підтверджених доказів, які знаходяться в матеріалах справи.

У відповідності з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Поряд з цим, суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди для стягнення з ОСОБА_3 з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого/цивільного відповідача ОСОБА_3 на користь потерпілих/цивільних позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по 3000 (три тисячі) гривень кожній.

Керуючись ст.ст. 128, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня його затримання , а саме 12.11.2019 року.

Речовий доказ по справі , а саме автомобіль «Опель» д.н.з. НОМЕР_2 , який приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 5 жовтня 2019 р. і який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_9 залишити у ОСОБА_9 .

Речові докази по справі : об`єкти вилучені в ході ОМП від 29.09.2019 р. два відрізки клейкої стрічки скотч з слідами низу взуття, два відрізки клейкої стрічки скотч з слідами папілярних ліній долонь, один недопалок сигарети, два відрізки клейкої стрічки скотч з слідами низу взуття, три відрізки клейкої стрічки скотч з слідами папілярних ліній пальців рук, відрізок марлі (змив) відібраний з гаманця, недопалок сигарети , які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 10.10.2019р ., і які знаходяться на зберіганні у кімнаті речових доказів Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області залишити на зберіганні у кімнаті речових доказів Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, а після вступу вироку в законну силу знищити.

Речові докази по справі: речі вилучені під час обшуку в будинку АДРЕСА_4 два договори позики «Скарбниця ломбард» , що упаковані в спеціальний пакет № 7064145, мобільний телефон « Айфон» з серійним номером НОМЕР_3 , телефони «Нокія» з серійними номерами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , телефон «Соні» з серійним номером НОМЕР_6 , два жіночі гаманці в яких знаходилися три картки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та інші картки рекламного та інформаційного характеру, пластикова картка іноземного виробництва № НОМЕР_7 на імя ОСОБА_14 , які упаковане в спец пакет № INZ2028595 , які приєднано до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 5 листопада 2019 р. залишити на зберіганні у кімнаті речових доказів Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 мешканки АДРЕСА_5 2 000 ( дві тисячі) грн.. завданої матеріальної шкоди та 3000 ( три тисячі) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволити частково .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканки АДРЕСА_3 13765 грн. 28 коп. ( тринадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять гривень двадцять вісім копійок ) завданої матеріальної шкоди та 3000 ( три тисячі) гривень у відшкодування завданої моральної шкоди .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1