Справа № 706/1419/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2021 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

За участі прокурор: ОСОБА_3

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5
законного представника особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Христинівка клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000005 від 02 січня 2020 року, відносно:ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бровари, Київської області, громадянин України, українець, без освіти, неодружений, не працюючий, фактично проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, паспорт серії НОМЕР_1 виданий 03 вересня 1996 року Міським відділом № 2 Білоцерківського МУГУ МВС України в Київській області про вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом відносно ОСОБА_4 .
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_4 18.12.2016 близько 17 години 00 хвилин в с. Шукайвода Христинівського району Черкаської області, діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_7 , звідки таємно здійснив крадіжку дорожнього велосипеда «ARDIS» вартість якого згідно висновку експерта №4/146 від 26.01.2017 становить 1300 гривень, після чого шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проник в приміщення літньої кухні, звідки також викрав ручний механічний насос вартість якого згідно того ж висновку експерта становить 120 гривень, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1420 гривень, а викраденим майно в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Суспільно-небезпечні діїОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.
ОСОБА_4 в присутності захисника, а також законного представника у судовому засіданні не заперечував факту вчинення ним даної крадіжки, а також не заперечував проти застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Захисник та законний представник ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання про застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, щодо прийняття рішення покладається на думку суду.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Факт вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, стверджується доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і досліджені в судовому засіданні, зокрема:
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.102020 року;
-протоколом огляду місця події від 01.10.2020 року із фото таблицею до нього;
-розпискою потерпілого про отримання коштів на відповідальне зберігання.
Висновком судово-психіатричної експертизи №166 від 22 квітня 2020 року ОСОБА_4 , виявлено прояви недоумства у формі легкої розумової відсталості (рівень вираженої дебільності) з вираженими емоційно вольовими розладами і розладами соціальної адаптації через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді, і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині виражені прояви розумової дефіцитарності, виражені емоційно-вольові розлади, прояви соціальної неспроможності, некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_4 суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.
Частиною 2 ст. 19 КК України передбачено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом (ч.1 ст. 94 КК України).
Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів (п.3).
Згідно з ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Таким чином, в ході судового розгляду судом встановлено, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, мало місце, воно було вчинене ОСОБА_4 в стані неосудності, на даний час ОСОБА_4 перебуває в такому ж стані, потребує надання примусових заходів медичного характеру, що стверджується висновком експерта-психіатра.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності особи ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 369, 372, 503, 512, 513, 516КПК України, ст.ст.19, 93, 94 КК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000005 від 02 січня 2020 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

Визнати доведеним, що ОСОБА_4 перебуваючи в стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Бровари, Київської області, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.

Речові докази: залишити у власності потерпілого.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1