Справа № 214/7437/19
1-в/214/173/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю представника органу пробації ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

за участю засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі подання Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно засудженого ОСОБА_7 про зниження покарання до максимальної межі покарання встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначення покарання , суд

ВСТАНОВИВ:

Саксаганський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі за текстом «орган пробації») звернувся до суду з поданням, в якому просить: знизити ОСОБА_7 покарання до максимальної межі покарання встановленої санкцією нового Закону або пом`якшити призначене покарання.

В обґрунтування подання вказує наступне. ОСОБА_7 з 12 листопада 2019 перебуває на обліку в органі пробації. 01.07.2020 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII. (далі - Закон). Вказаним Законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців ,або обмеженням волі на строк до п`яти років). Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України , закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Ч. 1 п. 13 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами,за встановленими ч. 1 чт. 72 цього Кодексу). Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Представник органу пробації подання підтримав, вважає, що визначене засудженому покарання необхідно замінити на два роки обмеження волі.
Засуджений ОСОБА_7 20 липня 2020 року у судовому засіданні пояснень не надав, в подальшому до суду не прибув, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений, заяв ніяких не подав.

Захисник у судовому засіданні висловив думку про те, що визначене судом засудженому покарання необхідно замінити на один рік обмеження волі

Вислухавши прокурора, представника органу пробації, захисника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання належить відмовити виходячи з наступного.

Обговорюючи питання про зниження покарання до максимальної межі покарання встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначення покарання суд бере до уваги наступне.

Згідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі : про звільнення покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України (усунення карності діяння, за яке осуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового законодавства знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. Уразі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами встановленими ч. 1 ст. 72 КК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 539 КПК України, подання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п. 13 ч 1статті 537 КПК України.

1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року.

Вказаним законом внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Як передбачено ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Як передбачено ч. 3ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 9 жовтня 2019 року за ст. ст. 185 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу. Згідно ст. 72 ч. 1 п.1 «б» одному дню позбавлення волі -відповідають два дні обмеження волі. Суд приходить до переконання, що положення частини 3 ст.74 КК України підлягають застосуванню лише в тому випадку, якщо покарання, призначене засудженому за раніше діючим законом, перевищує максимальну межу покарання за новим законом, а питання про те, чи перевищує призначене покарання максимальну межу за новим законом повинно вирішуватися з урахуванням положень ст. 72 КК України. Також суд враховує, що покарання у вигляді позбавлення волі та покарання у вигляді обмеження волі за своєю суттю полягають у зниженні рівня свободи засудженої особи та відрізняється між собою саме за цим рівнем, а тому статтею 72 КК України законодавчо встановлено, що одному дню позбавлення волі - відповідають два дні обмеження волі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01.07.2020 року, внесені зміни до ч. 1 ст. 185 КК України, якими встановлено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області в частині зниження покарання до максимальної межі покарання встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначення покарання не підлягає задоволенню. При цьому суд враховує, що вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 9 жовтня 2019 року ОСОБА_7 засуджений за ст. ст. 185 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік. Призначена судом міра покарання ОСОБА_7 , при її перерахунку відповідно до положень ст. 72 КК України, дорівнює двом рокам обмеження волі і, таким чином, не перевищує п`ять років обмеження волі - максимального покарання за ст. 185 ч.1 КК України, в редакції, яка діє на даний час.

Обговорюючи питання про пом`якшення призначеного покарання, суд приймає до уваги, що відповідно до ст.7 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність. Як передбачено ст. 26 КПК України , сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом; суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

У поданні органу пробації не зазначено, як саме цей орган просить пом`якшити покарання, а тому суд на власний розсуд це питання вирішити повноважень не має.

Керуючись ст. 72 ч. 1, ст. 74 ч. 2, 3, ст. 185 ч. 1 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності з 1 липня 2020 року, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно засудженого ОСОБА_7 про зниження покарання до максимальної межі покарання встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначення покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1