У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.2021 Справа №607/600/21

Провадження № 1-кс/607/346/2021
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю отримання зразків для експертизи, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000220 від 22 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.10 ч.2 ст.115 КК України, звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, із клопотанням про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків слини (букального епітелію) чи крові у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав у ньому наведених та просила задовольнити.

Судом вживались заходи для належного повідомлення ОСОБА_5 , про час та місце розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Враховуючи вимоги ст. ст. 28 та 163 КПК України, приймаючи до уваги розумні строки кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання за відсутності осіб, які не з`явились.

Вивчивши доводи клопотання, та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 11 жовтня 1998 року близько 08.00 год. на території дитячого садочку, що на АДРЕСА_2 , із слідами насильницької смерті виявлено мертвою ОСОБА_6 .

Під час огляду трупа в умовах ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлено та вилучено волосся належні чоловікові та сліди сперми.

У зв`язку із подіями, що відбувались 19 лютого 2014 у м. Тернопіль, приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 було пошкоджено шляхом підпалу. Під час пожежі матеріали кримінального провадження №0000220 були знищені, та у подальшому частково відновлені. Відновити та долучити до матеріалів провадження висновки судової молекулярно-генетичної експертизи неможливо, у зв`язку з їх знищенням через сплив терміну зберігання.

Поряд з цим у відповідності до інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 в Центральному обліку генетичних ознак людини міститься реєстраційна картка ДНК-профілю, отриманого за результатами молекулярно-генетичного дослідження «змиву з правого стегна ОСОБА_6 . Зазначений ДНК-профіль придатний для проведення перевірок за Центральним обліком генетичних ознак людини ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 у 1998 році являвся директором дискотеки «Україна» у якому 10.11.1998 році відпочивала потерпіла ОСОБА_6 , та мав у користуванні «Мерседес» білого кольору.

Згідно показань свідків у даному провадженні встановлено, що 10.11.1998 у вечірню пору з дитячого садочку, що по АДРЕСА_2 у якому було виявлено труп ОСОБА_6 , виїжджав білий «Мерседес». А тому враховуючи вище викладене є підстави вважати, що до вчинення зазначеного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 .

04 серпня 2020 року прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 винесено постанову про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_7 у порядку ст. 110, 245 КПК України, для подальшого призначення судової молекулярно-генетичної експертизи.

04.08.2020 ОСОБА_7 з`явився у СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для допиту як свідка, однак, на підставі ст. 63 Конституції України, ОСОБА_5 , від дачі показань у кримінальному правопорушенні, передбаченому п.10 ч.2 ст. 115 КК України, відмовився.

Того ж числа, ОСОБА_7 було пред`явлено та вручено постанову прокурора Тернопільської місцевої прокуратури про відібрання взірців біологічного походження для подальшого призначення експертизи.

Ознайомившись із постановою прокурора, ОСОБА_7 відмовився від добровільного надання зрізків біологічного походження, керуючись правом, передбаченим ст. 63 Конституції України.

З метою повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування у слідчого виникла необхідність у відібранні слини, крові, взірців волосяної цибулини з лобної ділянки, тім`яної, правої та лівої скроні, потилиці голови, а також взірець волосяної цибулини лобкової ділянки у ОСОБА_7 , для подальшого експертного дослідження з метою проведення судово-медичних експертиз, а томі слідчий просить клопотання задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 245 КПК України, відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 КПК України. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Крім цього, стаття 6 Конвенції передбачає право особи на справедливий суд, яке серед іншого включає у себе свободу від самовикриття.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини втручання у конвенційні права можливе за дотримання таких основних принципів, як: законність та пропорційність втручання.

Класичне розуміння принципу законності полягає в тому, що втручання у права гарантовані Конвенцією повинно здійснюватись на підставі закону і в порядку визначеному законодавством. Для того, щоб втручання було законним, недостатнім є наявність закону, на підставі якого воно здійснюється, а й необхідним є відповідність цього закону певним вимогам.

Такими вимогами виступають доступність, чіткість та передбачуваність. Чіткість та передбачуваність розкривається через 2 основні положення: закон повинен бути викладеним таким чином, щоб особа самостійно чи з допомогою захисника могла передбачити наслідки його застосування у своїй ситуації та спроектувати свої дії; вимога законності засновується на принципі верховенства права, згідно з яким закон повинен передбачати достатні гарантії захисту від зловживань та свавільного втручання з боку органів влади.

З метою дотримання принципу пропорційності втручання, необхідне існування для цього обґрунтованої нагальної потреби, легітимної мети, дотримання справедливого балансу між публічними (держави, суспільства загалом) та приватними (особи, організації чи групи осіб) інтересами.

Необхідно констатувати, що в даному випадку, слідчий, звертаючись із клопотанням, пов`язаним із втручанням у гарантовані Конвенцією права, не обґрунтував та не довів необхідні умови для такого втручання. Зокрема, процесуальним законом передбачено можливість примусового відібрання біологічних зразків, однак таке право сторонам кримінального провадження надано якщо у кримінальному провадженні уже призначено відповідну експертизу або сторона звернулася із відповідним клопотанням.

На час вирішення питання про примусове відібрання зразків для проведення експертизи, слідчому судді не надано доказів про призначення у кримінальному провадженні №0000220 від 22 січня 2013 року судово-медичної експертизи, для проведення якої стороні обвинувачення необхідно отримати зазначені у клопотанні зразки.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків слини (букального епітелію) чи крові у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 для проведення експертизи слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 160-166, 241, 245, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю отримання біологічних зразків для експертизи у кримінальному провадження №0000220 від 22 січня 2013 року відмовити.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1