Справа № 152/940/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000021 від 17 серпня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, з професійно-технічною освітою, неодруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною першою статті 164 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи зобов`язаним відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 5 червня 2019 року сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 травня 2019 року і до їхнього повноліття, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів. Так, в період з 1 грудня 2019 року по 1 серпня 2020 року, маючи умисел на несплату встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, ОСОБА_3 не сплачував аліменти, внаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дітей на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний та соціальний) розвиток, яке передбачене статтею 51 Конституції України. Не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, обвинувачений ОСОБА_3 на роботу не влаштувався, на обліку в Шаргородській районній філії Вінницького обласного центру зайнятості не перебуває, маючи доходи від тимчасових заробітків, їх не декларував та не декларує, про суми заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв та аліменти на дітей не сплачував, будь-якої іншої допомоги не надавав, тобто добровільно рішення суду не виконував і таким чином умисно, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей. Такі дії ОСОБА_3 призвели до утворення заборгованості по сплаті аліментів за вказаний період у розмірі 20856 грн, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів. За період з 28 травня 2019 року по 1 серпня 2020 року ОСОБА_3 допустив збільшення загальної заборгованості по сплаті аліментів до загальної суми 23753,60 грн.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
3. Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, не заперечував факту вчинення кримінального проступку при вище наведених обставинах.

Суду показав, що із законним представником потерпілих ОСОБА_5 він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого в них є двоє дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Йому відомо про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей. За цим рішенням він повинен сплачувати аліменти на двох дітей в сумі 2435 грн щомісячно. Якийсь період часу він сплачував аліменти, але не завжди у повному обсязі. З жовтня 2019 року він перестав сплачувати аліменти, оскільки припинив їздити на заробітки до Польщі. Наразі має тимчасові заробітки, щомісячний розмір яких складає близько 2000 грн щомісячно. На обліку в центрі зайнятості як безробітний не стоїть. Обвинувачений повідомив, що проживає у фактичних шлюбних відносинах і у його співмешканки є також двоє неповнолітніх дітей, в утриманні яких він бере участь. В той же час участі у вихованні своїх рідних двох дітей він не бере, близько року з ними не бачився. Повідомив, що колишня дружина не чинить йому перешкод у спілкуванні з дітьми, проте він не хоче приїздити за місцем проживання дітей. Обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що намагався знайти більш оплачувану роботу, однак йому перешкоджає у цьому карантин, а також тимчасова заборона у виїзді за межі території України у зв`язку із наявністю у нього заборгованості по аліментах. Пояснив, що міг би частково сплачувати аліменти на утримання дітей, однак не вказав причину з якої цього не робить. Загальна заборгованість по аліментах складає більше 20000 грн. Найближчим часом планує погасити цю заборгованість, а саме буде сплачувати по 1000 грн до повного погашення. Вказав, що розкаюється у вчиненому.

4. Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 зазначив, що сума заборгованості по сплаті аліментів досить велика, а обвинувачений не має можливості її погасити через скрутне матеріальне становище. Просить Суд врахувати, що обвинувачений визнає свою вину та щиро розкаюється у вчиненому. А тому захисник просив призначити обвинуваченому покарання у виді мінімального, визначеного частиною першою статті 164 КК України строку громадських робіт.

ІІІ. Позиція представників малолітніх потерпілих.
5. Законний представник потерпілих ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку прокурора і просила Суд визначити обвинуваченому покарання у виді 100 годин громадських робіт.

6. Представник потерпілих ОСОБА_6 підтримуючи думку прокурора та законного представника потерпілих щодо міри покарання, просив Суд не враховувати в якості пом`якшуючої відповідальність обставини щире каяття обвинуваченого, оскільки останній продовжує не сплачувати аліменти на утримання дітей та не вживає ніяких заходів для погашення заборгованості.

ІV. Оцінка Суду.
7. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України Суд, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

8. Враховуючи показання обвинуваченого, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
9. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

V. Призначення покарання.
10. Суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України щире каяття.

При цьому, Суд вважає, що щире каяття проявляється в критичній оцінці обвинуваченим свого діяння шляхом не тільки визнання вини, але й шляхом бажання виправитись. Наразі ж обвинувачений, якому достеменно відомо про розмір заборгованості по сплаті аліментів, маючи тимчасові неофіційні заробітки, навіть частково не намагається виконувати рішення суду та надавати кошти на утримання своїх дітей.

11. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

12. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України бере до уваги:

12.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України відноситься до кримінального проступку;

12.2. враховує наслідки та обставини вчиненого проступку: форму вини - прямий умисел; бездіяльність обвинуваченого, яка спрямована на невиконання рішення суду про стягнення з нього визначеної суми аліментів на утримання малолітніх дітей; злісний характер ухилення від сплати аліментів, про що свідчить тривалість ухилення, продовження ухилення після звернення законного представника потерпілих до поліції;

12.3. особу винного, а саме: його вік 28 років; матеріальний стан офіційно не працює, але має тимчасові заробітки, сімейний стан перебуває у фактичних шлюбних відносинах; стан здоров`я нормальний, відсутні протипоказання для працевлаштування; позитивно характеризується за місцем проживання;

12.4. відсутність обставин, які пом`якшують покарання та обставин, які обтяжують таке;

13. За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

14. Окрім наведених вище мотивів в даному конкретному випадку Суд враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).

15. В правовідносинах, що розглядаються, Суд враховує і позицію сторони обвинувачення, яка підтримує публічне обвинувачення і реалізує відповідну функцію держави в кримінальному провадженні.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
16. Цивільний позов по справі не заявлявся.

17. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

18. Процесуальні витрати по справі відсутні.

19. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 . Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 164 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

2. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнане судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_10