Справа № 157/775/20
Провадження №1-кс/157/264/20
УХВАЛА
31 липня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОФ Арбо» про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, застосованого в кримінальному провадженні №0000288 від 20 червня 2020 року,

встановив:

ТзОВ «ДОФ Арбо» в особі директора ОСОБА_5 звернулося до слідчого судді з клопотанням про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, застосованого в кримінальному провадженні №0000288.

Клопотання мотивовано тим, що 25 червня 2020 року слідчим суддею Камінь-Каширського районного суду по справі №157/775/20 задоволено клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000288 від 20 червня 2020 року, порушеному за ч. 1 ст. 185 КК України, та накладено арешт на вилучені 19 червня 2020 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «ЗІЛ» моделі «131», номерний знак НОМЕР_1 , у щепленні з напівпричепом номерний знак НОМЕР_2 ; 71 сортимент лісопродукції породи сосна довжиною по 3,6 м; товарно-транспортну накладну ТТН-ліс серії ВЛА №276109 від 19 червня 2020 року в 2 екземплярах (екз. 2 та екз. 3). З моменту вилучення вказаних транспортних засобів та лісопродукції і станом на день подання даного клопотання пройшло більше місяця, протягом якого орган досудового розслідування провів всі необхідні процесуальні дії з вилученим майно. Наведене вказує, що на даний час в подальшому застосуванні арешту на майно ТзОВ «ДОФ Арбо» в цьому кримінальному провадженні відпала потреба. В даний час вилучене майно не повернуто, у зв`язку з чим товариство не має можливості використовувати арештовані транспортні засоби та лісопродукцію в своїй господарській діяльності та отримувати від цього дохід.

Посилаючись на вказані обставини, просить скасувати арешт на вилучені 19 червня 2020 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», номерний знак НОМЕР_1 , у щепленні з напівпричепом, номерний знак НОМЕР_2 , 71 сортимент лісопродукції породи сосна довжиною по 3,6 м, товарно-транспортну накладну (ТТН-ліс) серії ВЛА №276109 від 19 червня 2020 року в 2 екземплярах та зобов`язати слідчого повернути ТзОВ «ДОФ Арбо» вказане вилучене майно.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав повністю. Пояснив, що вилучену деревину ТзОВ «ДОФ Арбо» придбало за результатами аукціону з продажу ресурсів необробленої деревини на 2 кв. 2020 року в ДП «Камінь-Каширське лісове господарство», на підтвердження чого подав аукціонне свідоцтво № 791/л/2020 та договір купівлі-продажу необробленої деревини №791/791/л/2020. У зв`язку з великим об`ємом придбаної лісопродукції деревину забирали вантажним автомобілем з місця завантаження за два рази, не сортуючи колоди згідно товарно-транспортної накладної, а тому при огляді вилученої деревини поліцейськими була виявлена різниця між діаметрами сортиментів, які зазначені в товарно-транспортній накладній, та діаметрами деревини, яка була фактично завантажена на автомобіль. При цьому діаметр фактично завантаженої деревини був меншим за той, який вказувався у накладній. Всі слідчі дії з вилученим майно проведені, однак факт крадіжки не встановлено. Вилучене майно не повернуто законному володільцю, у зв`язку з чим останній несе збитки. Просить клопотання задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо скасування арешту майна заперечив. Пояснив, що на даний час по вказаному кримінальному провадженню проводяться слідчі дії із вилученим майном, а тому підстав для скасування арешту немає. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, проаналізувавши надані сторонами матеріали, вважаю, що клопотання підставне та підлягає до задоволення.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що сектором дізнання Камінь-Кашиського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2020 року під № 0000288 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом крадіжки деревини породи сосна.

Крім того, з протоколу огляду місця події від 19 червня 2020 року та постанови слідчого про визнання предметів речовими доказами від 20 червня 2020 року встановлено, що 19 червня 2020 року на вул. Шкільна в м. Камені-Каширському Волинської області працівниками поліції був вилучений вантажний автомобіль марки «ЗІЛ» моделі «131», номерний знак НОМЕР_1 , у щепленні з напівпричепом номерний знак НОМЕР_2 , завантажений на нього 71 сортимент лісопродукції породи сосна довжиною по 3,6 м, товарно-транспортна накладна ТТН-ліс серії ВЛА №276109 від 19 червня 2020 року в 2 екземплярах (екз. 2 та екз. 3), які визнані речовими доказами.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2020 року на перелічене вище майно накладено арешт.

Аналіз наведеного вище законодавства вказує на те, що умовами для накладення арешту на майно з метою його збереження для подальшого використання як речового доказу в кримінальному провадженні є, крім іншого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та розмір шкоди, завданої цим правопорушенням.

Диспозиція частини 1 статті 185 КК України передбачає кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

З часу застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна і до моменту розгляду клопотання про скасування цього заходу орган дізнання не встановив підозрюваного у скоєнні крадіжки та місця, де було її вчинено. Більше того, не здобуто доказів, що вказують на настання події злочину скоєння крадіжки чужого майна.

З досліджених у судовому засіданні аукціонного свідоцтва № 791/л/2020 від 14 квітня 2020 року про результати аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини на 2 кв. 2020 року та договору купівлі-продажу необробленої деревини від 14 квітня 2020 року вбачається, що за результатами аукціонних торгів ТзОВ «ДОФ Арбо» придбало в Державного підприємства «Камінь-Каширське лісове господарство» необроблену деревину в кількості 250 куб.м на загальну суму 312500 грн. Згідно з п. 6.1 даного договору платіж здійснюється шляхом банківського переказу стовідсоткової передоплати на розрахунковий рахунок продавця.

Вказані вище аукціонне свідоцтво та договір купівлі-продажу необробленої деревини містять параметри придбаних лісоматеріалів, які збігаються з тими, що вказані в товарно-транспортній накладній, яка була вилучена під час огляду місця події, а також із параметрами лісодеревини, яка фактично знаходилася на платформі вантажного автомобіля «ЗІЛ» з напівпричепом. Отже законність походження, а саме придбання, тимчасово вилучених у ТзОВ «ДОФ Арбо» 71 сортименту лісопродукції породи сосна заявником доведена повністю.

Таким чином, у ході досудового розслідування орган дізнання не встановив наявність об`єктивної сторони злочину, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, яка обов`язково має полягати в таємному викраденні чужого майна.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, жодній особі не повідомлено.

За обставин, коли в кримінальному провадженні орган дізнання не зібрав доказів, які вказують на подію та підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення, застосування запобіжного заходу у вигляді арешту майна є необґрунтованим.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Наведені обставини свідчать, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна втратило свою необхідність, оскільки не виправдовує потреб досудового розслідування у такому ступені втручання у права особи розпоряджатися своєю власністю.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 р. констатовано порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.06.2005 р. у справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 р. у справі «Фрізен проти Російської Федерації» наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1982 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Беручи до уваги наведене вище, вважаю, що власник майна ТзОВ «ДОФ Арбо» довів, що в подальшому застосуванні арешту майна, накладеного згідно з ухвалою слідчого судді, відпала потреба, а тому дане клопотання слід задовольнити.

Керуючись статтею 174 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОФ Арбо» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2020 року за № 0000288, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 червня 2020 року, на тимчасово вилучені 19 червня 2020 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «ЗІЛ», моделі «131», номерний знак НОМЕР_1 ; напівпричіп-платформу-Е, номерний знак НОМЕР_2 , власником яких є ОСОБА_6 , а законним володільцем ТзОВ «ДОФ Арбо»; 71 (сімдесят один) сортимент лісопродукції породи сосна довжиною по 3,6 м; товарно-транспортну накладну (ТТН-ліс) серії ВЛА №276109 від 19 червня 2020 року в 2 екземплярах (екз. 2 та екз. 3).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1