Справа № 359/6683/20
Провадження № 1-кп/359/633/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Бориспільського міськрайонного суду Київської області з повною технічною фіксацією обвинувальний акт, який внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001476 від 20.07.2020, що надійшов до суду відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, востаннє 23.07.2019 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області, за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час підготовчого судового прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 діб. Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену судимість, знову вчинив злочин проти власності. Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор зауважила, що встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Окрім того, наявність ризику обґрунтовує той факт, що ОСОБА_5 вироком Бориспільського міськрайонного суду від 23.07.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік, з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації; про зміну місця проживання. Однак ОСОБА_5 протягом іспитового строку, систематично порушував покладені на нього судом обов`язки, свідомо ухилявся від відбуття призначеного покарання, не з`являвся до Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» на реєстрацію без поважних на те причин, змінив вказане ним місце свого проживання, не повідомивши про це орган з питань пробації. 16.07.2020 старшим інспектором Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , складене клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2019. Ухвалою від 11.09.2020 клопотання Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задоволено та скасовано ОСОБА_5 визначений іспитовий строк. Вказані обставини повністю підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Пункт 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі анкетні дані представника потерпілого та інших свідків у провадженні, що з урахуванням інкримінованого злочину, свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження. Пункт 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - існує ризик вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень, оскільки він раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, а саме: 10.11.2004 вироком Переяслав - Хмельницького міського суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 304, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 22.09.2009 вироком Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі; 26.11.2009 вироком Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 23.11.2012 вироком Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 звільнений від відбування покарання строком 3 роки; 17.04.2013 вироком Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 04.07.2014 на підставі ЗУ «Про амністію в 2014 році» 08.04.2014; 03.03.2017 вироком Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 23.07.2019 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.
Разом із цим, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, на території Бориспільського району та м. Бориспіль Київської області проживає тимчасово, а тому з метою незаконного збагачення може знову вчинити кримінальне правопорушення.
До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим і не зможе стримати останнього від учинення нових злочинів, не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час досудового слідства, не зменшить наявність вищенаведених ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю, також він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Не можливе застосування до підозрюваного і запобіжного заходу вигляді особистої поруки, оскільки на даний момент до прокурора та суду не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу. Також, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній вільно покидає своє місце проживання, не обтяжений доглядом за батьками, опікунами чи дітьми. Застосування запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого ст. 182 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 не є доцільним у зв`язку з тим, що останній не працює та постійного джерела доходу не має.
Таким чином інший, більш м`який запобіжний захід не може запобігти вказаним ризикам.
У підготовчому судовому засідані вищезазначене клопотання прокурор підтримав в повному обсязі та просила суд задовольнити з підстав зазначених в ньому. Просила суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримала позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував провести підготовче судове засідання за відсутності його захисника. Не заперечував проти призначення розгляду справи до судового розгляду. Визнає себе винним. Просив суд змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт. Зобов`язався не порушувати обов`язків у разі зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що запобіжний захід тримання під вартою обраний ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2020, обвинуваченому ОСОБА_5 , закінчується 17.09.2020.
Згідно із ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 04.042013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти власності, вчиненої повторно, відповідно до ч. 2 ст. 185 КК України. Враховуючи наявність ризику, передбаченого п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тяжкістю покарання яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим на досудовому розслідуванні йому й було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі анкетні дані представника потерпілого та інших свідків у провадженні, що з урахуванням інкримінованого злочину, свідчить про можливість впливу на учасників кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи, є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, яка може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Приймаючи до уваги тяжкість можливого покарання, суд приходить до висновку про наявність ризику в будь-який інший спосіб переховування від суду.
Ймовірність впливу на потерпілого та свідків безпосередньо ОСОБА_5 чи через інших осіб, з великою ймовірністю залишаються існувати.
Окрім того, суд бере до уваги той факт, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, на території Бориспільського району та м. Бориспіль Київської області проживає тимчасово, а тому з метою незаконного збагачення може знову вчинити кримінальне правопорушення.
Суд також враховує той факт, що судове слідство ще не розпочато та свідки, потерпілий не допитані.
У п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, ризики щодо цього є дійсними та триваючими.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
На думку суду, дані вимоги при складенні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування дотримані. Копія відповідного обвинувального акту та реєстру матеріалів отримані обвинуваченим та його захисником завчасно у встановленому КПК України порядку.
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, складений у відповідності до вимог, встановлених ст. 291 КПК України.
Підстави для повернення його прокурору не встановлені.
За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акта за №0001476 від 20.07.2020, розгляд якого здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участі прокурора, потерпілого та його представника, обвинуваченого та його захисника.
Керуючись: ст.ст. 314-316, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
Закінчити підготовче провадження.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду та проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні на 14:00 год. 19.10.2020, за участі прокурора, потерпілого та його представника, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , задовольнити.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24.00 год. 17.11.2020.
Утримувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено о 08:45 год. 18.09.2020.

Головуючий суддя ОСОБА_1