н/п 1-кс/953/6777/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000454 від 27.08.2020, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Булаховка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого вантажником ПП " ОСОБА_9 ", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 19.04.2011 Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України строком на 2 роки, 14.10.2014 Амур-Нижнєдніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України строком на 3 роки, 07.05.2018 Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.05.2018 з залу суду,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -
встановив:
29.08.2020 сторона обвинувачення звернулася до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 27.08.2020, приблизно о 19-07 год., ОСОБА_7 , заздалегідь вступивши у злочинну змову з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, спрямовану на вчинення хуліганських дій, прибули на автомобілях марки «Мітсубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_1 , «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_2 , «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_3 , «Хюндай акцент», д.н.з. НОМЕР_4 , «Порше Кайен», д.н.з. НОМЕР_5 , «Ауді А-6», д.н.з. НОМЕР_6 , «Ауді А-6», д.н.з. НОМЕР_7 , «БМВ Х-5», д.н.з. НОМЕР_8 , до ділянки автошляху М-03 «Харків Київ Довжанський», 460 кілометр, поблизу автобусної зупинки «Водяне», Харківського району, Харківської області, де в цей час у напрямку м. Харкова рухався мікроавтобус «Мерседес-Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_9 , під керуванням ОСОБА_23 , та в салоні якого знаходилися представники Харківського осередку громадської організації «Патріоти-За Життя», а саме: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 .

Далі, реалізуючи свої протиправні дії, направлені на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_7 , діючи умисно, в групі з вищевказаними особами змусили зменшити швидкість руху мікроавтобусу «Мерседес-Спрінтер», д.н.з. НОМЕР_9 , шляхом блокування його автомобілями марки «Мітсубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_1 , «Мазда 6», д.н.з. НОМЕР_2 , «Фольксваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_3 , «Хюндай акцент», д.н.з. НОМЕР_4 , «Порше кайен», д.н.з. НОМЕР_5 , «Ауді А-6», д.н.з. НОМЕР_6 , «Ауді А-6», д.н.з. НОМЕР_7 , «БМВ х-5», д.н.з. НОМЕР_8 , та, спричинивши численні порізи гострими предметами, пошкодили колеса вказаного мікроавтобусу, що призвело до його фактичної зупинки та позбавило можливості здійснювати подальше пересування.

Продовжуючи вищевказаний злочинний план, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими у суспільстві нормами поведінки, ОСОБА_7 , діючи умисно, в групі з вищевказаними особами, вибігли з вищевказаних автомобілів, та, застосовуючи спеціально пристосовану і заздалегідь заготовлену зброю, невстановлені запалювальні засоби, а також предмети та каміння, які знаходилось на узбіччі автошляху, пошкодили мікроавтобус «Мерседес-спрінтер», д.н.з. НОМЕР_9 , шляхом нанесення ударів кийками по кузову та вікнам, розпилили в салон мікроавтобусу газ сльозогінної дії та кинули у нього невстановлені запалювальні засоби, внаслідок чого в середині салону розпочалась пожежа та потерпілі, відчувши задуху та розуміючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, почали залишати салон мікроавтобусу.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, продовжуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими у суспільстві нормами поведінки, застосовуючи спеціально пристосовану і заздалегідь заготовлену зброю, у тому числі вогнепальну та невстановлені запалювальні засоби, з метою заподіяння смерті потерпілим, почали наносити потерпілим численні тілесні ушкодження шляхом застосування предметів, ззовні схожих на зброю, здійснювати постріли з невстановленої вогнепальної зброї в бік останніх, які знаходились в салоні автобусу, та закидали в салон автомобіля невстановлені запалювальні засоби, усвідомлюючи, що внаслідок пожежі може настати загибель потерпілих та бажали настання саме таких тяжких наслідків.

У результаті вказаних спільних злочинних дій учасників групи в складі ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, потерпілим ОСОБА_44 та ОСОБА_45 спричинені вогнепальні поранення правого плеча, потерпілому ОСОБА_46 спричинено закриту черепно-мозкову травму та струс головного мозку, а потерпілому ОСОБА_47 спричинені рани лівої гомілки та шиї зліва.

Смерть ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 та інших потерпілих не настала за причин, не залежних від волі ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, оскільки ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ОСОБА_46 , ОСОБА_47 своєчасно надано медичну допомогу, а інші особи змогли врятуватись від пожежі та заховатись від пострілів.

Після вчинення вказаних протиправних дій ОСОБА_7 разом з іншими учасниками групи покинули місце вчинення злочину.

27.08.2020 о 20:20 год. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 28.08.2020 о 13:15 год. останньому повідомлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Слідчий вказує, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показами потерпілих ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_25 ; показами свідка ОСОБА_28 ; протоколами огляду місця події; протоколами обшуку автомобіля «Мітсубісі Паджеро», д.н.з. НОМЕР_1 , «Фольцваген Транспортер», д.н.з. НОМЕР_3 ; протоколом зняття інформації з електронних інформаційних систем у порядку ч. 2 ст. 264 КПК України; фактичними даними отриманими в результаті проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ст. 208 КПК України; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні прокурори підтримали подане клопотання, просили про його задоволення.
Захисники підозрюваного просили відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що були відсутні підстави для затримання ОСОБА_7 , необґрунтованість повідомленої підозри та недоведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_7 повністю підтримав позицію захисників, вказав, що під час затримання та перебування в якості затриманого на нього особи, які його затримували, здійснювали психологічний тиск.
Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази встановив, що в провадженні ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000454 від 27.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7,12, ч. 2 ст. 115 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_7 фактично був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 27.08.2020 о 20:20 год., та доставлений в приміщення суду в межах 60-ти годин.
28.08.2020 о 13:15 год. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,7,12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Щодо доводів сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих правопорушень, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання». Матеріали кримінального провадження, на які посилається сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання, свідчать про достатню обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а обставини ймовірного здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його безперечної причетності до інкримінованого злочину, як на те посилається сторона захисту, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Щодо доводів захисників про відсутність ризиків взагалі, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Також, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Однак, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, враховуючи, що дії ОСОБА_7 , за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер тяжкого кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, даних про особу підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.10.2020 включно.
При цьому даних про неможливість ОСОБА_7 за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО, слідчому судді на час розгляду клопотання не надано.
Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Разом з цим, враховуючи пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя вважає за необхідне в порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні забезпечити проведення перевірки усної заяви ОСОБА_7 про застосування до нього психологічного насильства під час затримання та перебування в якості затриманого.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 208, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000454 від 27.08.2020 року, - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів до 25 жовтня 2020 року включно, без визначення застави.
Зобов`язати слідчого СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_7 про тримання під вартою останнього.
В порядку ст. 206 КПК України доручити прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні забезпечити проведення перевірки усної заяви ОСОБА_7 про застосування до нього психологічного насильства під час затримання та перебування в якості затриманого.
Встановити строк дії ухвали до 25 жовтня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_7 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1