справа № 164/325/20
провадження № 1-кп/166/56/20
ВИРОК

іменем України

18 грудня 2020 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі колегії суддів ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000456, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, згідно із ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

установив:

ОСОБА_7 22 грудня 2019 року приблизно о 22 годині, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 прийшов до його житлового будинку, що на АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території подвір`я будинку останнього, після відмови ОСОБА_8 добровільно відчинити йому двері до помешкання, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння чужим майном, пошкодив створку розташованого ліворуч від вхідних дверей вікна будинку, крізь яке протиправно проник до помешкання потерпілого. Одразу після того, перебуваючи у вказаному будинку, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_8 , шляхом застосування до нього насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого, зокрема, умисного нанесення останньому двох ударів кулаком руки в обличчя, вчинив напад на ОСОБА_8 , заподіявши тому тілесні ушкодження у вигляді поширеного підшкірного крововиливу лівої половини обличчя із забійною розсіченою раною та садном шкіри лівої надбрівної ділянки лоба, садна шкіри лівої виличної ділянки обличчя, поверхневого осаднення шкіри вільного краю і підшкірного крововиливу передньої поверхні лівої вушної раковини, одне з яких, а саме забійна розсічена рана лівої надбрівної ділянки обличчя належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а решта до категорії легких тілесних ушкоджень. У результаті розбійного нападу та фізичного пригнічення волі потерпілого ОСОБА_8 , який є особою похилого віку та фізично слабшим за нападника, ОСОБА_7 незаконно заволодів грошовими коштами останнього у сумі 677 грн, які після застосування насильства відкрито викрав зі столу в кімнаті потерпілого.

Обвинувачений винуватості у привласненні коштів у будинку потерпілого не визнав, визнав винуватість у незаконному проникненні у житло ОСОБА_8 та нанесенні останньому тілесних ушкоджень.

Так, обвинувачений показав, що в один із вечорів перед Новим 2019 роком, повернувшись від сестри, де рубав дрова, вирішив піти до потерпілого взяти гроші на хліб. Про це повідомив батька, який зазначив, що потерпілий винен йому гроші, тому він може піти до нього забрати борг. Близько 20 22 години того вечора прийшов до будинку потерпілого, що проживає по сусідству, постукав декілька разів у вхідні двері, прохаючи відкрити. На запитання потерпілого про мету візиту попросив грошей на хліб, на що потерпілий відповів, що нічого йому не винен. Припіднявшись навшпиньки, побачив через віконну занавіску потерпілого, який сидів на кухні. Від його стуку вікно випадково вилетіло. Оскільки потерпілий ображав його нецензурними словами, він спересердя заліз через вікно на кухню. Потерпілий намагався його вдарити, однак він ухилився, й у відповідь на образи наніс два удари в ліву ділянку обличчя останньому, спочатку долонею, потім кулаком. Від удару потерпілий упав. Він допоміг йому піднятися й провів у кімнату, де потерпілий обіперся на грубку чи шафу. У кімнаті світло було вимкнене, однак світло потрапляло туди із кухні. Бачив стіл навпроти вхідних дверей за 1-2 метри від себе, однак до нього не підходив. Оскільки потерпілий продовжував його ображати, він вийшов із будинку через те ж саме вікно в кухні. Повернувшись додому, повідомив батькові, що грошей у потерпілого немає. Йому було відомо про борг потерпілого в розмірі 100 грн перед батьком. Ці кошти ОСОБА_8 позичив у батька за два місяці до вказаної події в його та свідка ОСОБА_9 присутності, коли вони різали дрова. Забирати вказаний борг до цієї події раніше не ходив.

За кошти, які хотів отримати від ОСОБА_8 , мав намір придбати хліб у кафе-барі «Соло», який працює до 23 години. Знав, що потерпілий отримує пенсію щомісяця за декілька днів до 23 числа, тобто дати отримання пенсії батьком.

Йому відомо, що ОСОБА_8 з вечора завжди перебуває вдома через поганий зір.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, його винуватість доводиться такими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 показав, що у АДРЕСА_2 проживає самотньо близько 20 років. Його сусід обвинувачений ОСОБА_7 у неділю 22 грудня 2019 року близько 22 години біля п`яти хвилин гримав у вхідні двері його будинку руками і ногами, намагаючись їх відчинити, й прохаючи, при цьому, дати грошей на пляшку горілки. Оскільки двері були підперті з внутрішньої сторони дерев`яним кілком, відкрити двері ОСОБА_7 не зміг, тому вибив скло у дерев`яному вікні біля дверей та, вирвавши його частину, проник у будинок. Він у той час лежав на ліжку в кімнаті, однак не спав. Зрозумівши, що ОСОБА_7 проник у будинок, він піднявся із ліжка та ввімкнув світло на стіні біля дверей. У той момент у кімнату зайшов ОСОБА_7 і двічі ударив його кулаком в лівий бік обличчя. Від завданих обвинуваченим ударів на брові виникла рана, яка кровила, а він правим боком упав на дерев`яний стілець біля столу. Обвинувачений підійшов до стола, що стояв поруч. Припускає, що із будинку ОСОБА_7 вийшов через вікно, оскільки двері залишились зачиненими із середини. Коли він підвівся, виявив, що зі столу зникли гроші в сумі 677 грн. Кошти мав у наявності, бо напередодні в суботу отримав пенсію близько 1400 грн. Тоді ж у суботу розрахувався у магазині за придбані раніше у борг продукти та із односельчанами за придбану в них картоплю. Решту пенсії, а саме 677 грн, поклав на столі в кімнаті, які ввечері 22 грудня 2019 року перерахував.

Не маючи телефона, поліцію в той вечір не викликав, на вулицю не виходив, бо у темряві слабо бачить. Зранку наступного дня до нього прийшов сусід ОСОБА_10 , якому він розповів про подію, що сталася напередодні ввечері. На його просьбу ОСОБА_10 викликав поліцію. Зазначив, що того вечора до нього в будинок перед подією та наступного дня зранку до приходу свідка ОСОБА_10 ніхто не заходив. Заперечив наявність будь-яких боргових зобов`язань перед обвинуваченим.

Аналогічні показання дав потерпілий у ході проведення слідчого експерименту з ним, відтворивши обставини події на місці вчинення злочину, про що свідчить протокол проведення слідчого експерименту від 11.02.2020.

Свідок ОСОБА_10 показав, що в один із днів грудня 2019 року його сестра, подвір`я якої межує із подвір`ям потерпілого, повідомила його про те, що в будинку ОСОБА_8 помітила розбите скло, а напередодні ввечері чула крики. Прийшовши зранку до будинку потерпілого, він побачив, що частина віконної рами лежить на підвіконні, а в середині на підлозі - скло. Через відкриті вхідні двері зайшов у будинок, на підлозі, дверях бачив кров, у кімнаті на ліжку лежав ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями на обличчі, яких за день до того у нього він не бачив. Останній повідомив, що ОСОБА_7 стукав у двері, вікно, просив гроші, однак той не відкривав. ОСОБА_7 , залізши через вікно, його побив і забрав гроші, близько однієї тисячі гривень, хоча пізніше з`ясувалося, що 600-700 гривень. На прохання ОСОБА_8 викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_11 , начальник поштового відділення с.Колки Маневицького району Волинської області, показала, що із потерпілим знайома, бо наприкінці кожного місяця (точної дати не пригадує) видає останньому пенсію в розмірі близько 1600 гривень.

Свідок ОСОБА_12 показав, що ввечері близько 20 години в день, коли сталася подія, він сказав своєму синові обвинуваченому ОСОБА_7 піти до ОСОБА_13 , який проживає по-сусідству, позичити хліба. Проте згодом на уточнюючі запитання дав показання про те, що відправив сина до потерпілого позичити гроші на хліб. Про борг ОСОБА_14 синові не казав, бо знав, що у потерпілого немає грошей його віддати. Приблизно через 10-15 хвилин син повернувся, повідомивши, що в потерпілого грошей немає, й ліг спати. Наступного дня син повідомив, що потерпілий, почувши його стук у двері, став нецензурно його ображати, у відповідь на що він заліз через вікно у будинок й ударив ОСОБА_13 в обличчя. Наступного дня зранку до нього додому приїхали працівники поліції, затримали сина, обшукали його, однак нічого не знайшли.

Ствердив, що йому достеменно відомо про те, що потерпілий отримує пенсію 20 числа щомісяця, однак протягом 2-3 днів кошти він витрачав. ОСОБА_13 в темну пору доби погано бачить, тому ввечері нікуди не ходить.

За тижнів два до події позичив гроші (спочатку сказав про 300 грн, пізніше на запитання захисника 100 грн) потерпілому, який з цією метою прийшов до нього додому. Свідком цього був ОСОБА_15 та син. Наступного дня потерпілий знову прийшов до нього позичити 100 грн на продукти, на що той погодився, попросивши заодно придбати йому цигарки. Оскільки ОСОБА_8 довго не повертався із магазину, син пішов до потерпілого додому, на що той сказав, що гроші загубив. Проте обвинувачений у своїх показаннях повідомив, що забирати цей борг до потерпілого до події, що мала місце 22 грудня 2019 року, не ходив.

Із показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що він був очевидцем того, як потерпілий позичав у батька обвинуваченого 100 гривень восени в післяобідню пору, коли він, ОСОБА_7 та його батько рубали дрова за місцем проживання ОСОБА_16 . Потерпілий обіцяв повернути борг з пенсії. Більше ніякої розмови між потерпілим та батьком обвинуваченого не було. Закінчивши рубати дрова близько 17 години, вони втрьох повечеряли й біля 19 години він пішов додому.

Суперечливими є показання обвинуваченого, ОСОБА_17 та свідка ОСОБА_9 про дату виникнення боргу потерпілого.

Із протоколу проведення слідчого експерименту із обвинуваченим ОСОБА_7 від 05.02.2020 вбачається, що на прохання батька забрати у потерпілого кошти він пішов до будинку останнього в грудні 2019 року близько 21 години. На його стук у двері ОСОБА_13 не відкривав. На кухні горіло світло, через вікно він бачив потерпілого в будинку. Він стукнув у вікно, потерпілий почав його ображати. Від дещо сильнішого його стуку у вікно вилетіла в середину будинку рама, не виключає, що це сталося через те, що він випадково обіперся на раму. Через вікно він заліз у будинок, де в кухні потерпілий намагався його вдарити. Ухилившись від ударів, він наніс ОСОБА_18 два удари (один долонею, інший кулаком) в обличчя зліва. Від удару потерпілий упав, він же намагався його підняти. Через вікно залишив будинок і пішов додому. Усе відбувалося на кухні, в іншу кімнату він не заходив. Зазначив, що грошей в потерпілого не брав.

Згідно із протоколом огляду місця події від 23.12.2019, яким є житловий будинок АДРЕСА_1 , у ході огляду виявлено пошкодження вікна ліворуч від вхідних дверей, права створка якого знята із завісів, лежить на підвіконні із частково пошкодженим склом шибки, уламки скла на трав`яному покритті під вікном на вулиці та на лаві й під нею у приміщенні кухні, на підлозі та дерев`яному столі в кухні сліди речовини бурого кольору.

Як вбачається із висновку експерта №1 від 15.01.2020, один слід пальця руки, вилучений з пошкодженої віконної створки, виявленої під час огляду місця події на АДРЕСА_2 , залишений пальцем руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 .

Виявлені у будинку потерпілого пошкодження узгоджуються із показаннями обвинуваченого та потерпілого про спосіб проникнення ОСОБА_7 у будинок.

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_7 від 23.12.2019 останній затриманий 23 грудня 2019 року о 14 год 40 хв, у ході якого проведено особистий обшук та вилучено пару черевиків із слідами речовини бурого кольору, схожої на кров.

Згідно із висновками судово-медичного експерта №79 від 24.12.2019 та №09 від 12.02.2020 у ОСОБА_18 виявлено такі тілесні ушкодження: поширений підшкірний крововилив лівої половини обличчя із забійною розсіченою раною та садном шкіри лівої надбрівної ділянки лоба, садно шкіри лівої виличної ділянки обличчя, поверхневе осадження шкіри вільного краю і підшкірний крововилив передньої поверхні лівої вушної раковини, поширені нерівномірні осаднення шкіри передпліч і кистей обох верхніх кінцівок. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок травмуючої дії тупих предметів із обмеженою слідоутворюючою поверхнею не більш як за 1-2 доби до моменту проведення огляду (23.12.2019), крім поширених осаднень шкіри обох верхніх кінцівок, давність виникнення яких складає не менш як 1-3 доби до проведення огляду. За ступенем тяжкості забійна розсічена рана лівої надбрівної ділянки обличчя належить до легкого тілесного ушкодження із короткочасним розладом здоров`я, решта до легких тілесних ушкоджень. Для утворення всього переліку ушкоджень на голові ОСОБА_8 було необхідно не більш як 1-2 травматичні контакти з тупими предметами, їх отримання в результаті одномоментного падіння з висоти власного зросту на площині є неможливим. Утворення забійної розсіченої рани лівої надбрівної ділянки обличчя ОСОБА_8 мало супроводжуватися явищами помірної зовнішньої кровотечі.

Відповідно до висновку експерта №1 від 27.01.2020 виявлена на фрагментах марлевих серветок із змивом з підлоги в кухні та з дверцят тумби з будинку потерпілого, а також на парі черевиків коричневого кольору, вилучених у ОСОБА_7 , може походити від ОСОБА_8 . Походження даної крові від ОСОБА_7 виключається.

Враховуючи показання свідка ОСОБА_10 про відсутність напередодні події вказаних тілесних ушкоджень на ОСОБА_8 суд вважає правдивими показання потерпілого про нанесення таких ушкоджень саме обвинуваченим.

Показання обвинуваченого про мету візиту до будинку потерпілого є суперечливими. Так, спочатку ОСОБА_7 стверджує про намір позичити гроші на хліб, згодом забрати на прохання батька позичені потерпілим у його батька кошти. Проте ОСОБА_12 , батько обвинуваченого, ствердив, що того вечора розмови із сином про борг потерпілого не було, забрати гроші у ОСОБА_8 сина не просив.

Із показань потерпілого ОСОБА_8 вбачається, що обвинувачений прийшов до нього взяти гроші на спиртне. Підстав сумніватися у правдивості показань потерпілого у суду немає, відсутні підстави для оговору, наклепу потерпілим обвинуваченого.

Цим же спростовуються твердження захисника про неприязні відносини обвинуваченого із потерпілим як підстава для проникнення у будинок ОСОБА_8 .

Крім цього, на думку суду, про проникнення у будинок з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого свідчить той факт, що обвинувачений знав про отримання ОСОБА_8 пенсії напередодні 23 числа, тобто дати отримання пенсії його батьком. Більш того, ОСОБА_7 було достовірно відомо про те, що потерпілий у пізню пору доби з будинку не виходить і нікого не впускає через поганий зір.

Висновок суду про те, що саме обвинувачений забрав із будинку грошові кошти потерпілого, крім іншого, ґрунтується на показаннях потерпілого і свідка ОСОБА_10 про те, що після візиту обвинуваченого близько 22 години 22 грудня 2019 року й до приходу вказаного свідка вранці наступного дня до будинку ніхто не заходив.

Непослідовними є показання обвинуваченого про перебування у житловій кімнаті. Так, у ході слідчого експерименту ОСОБА_7 заперечував цей факт, у судовому засіданні показав, що допомагав потерпілому зайти у кімнату й перебував на відстані 1-2 м від стола. Показаннями обвинуваченого у суді та показаннями потерпілого спростовуються сумніви захисника у перебуванні ОСОБА_7 у спальній кімнаті через відсутність у ній слідів крові.

Викликають сумніви у суду показання обвинуваченого про намір за отримані кошти, у разі їх надання потерпілим, придбати хліб, зважаючи на досить пізню годину (близько 22 години) у кафе-барі.

Твердження захисника про першопочаткову кваліфікацію дії ОСОБА_7 за ч.3 ст.186 КК України і перекваліфікацію на ч.3 ст.187 КК України на підставі суперечливих показань потерпілого про вартість викраденого є безпідставними, оскільки розмір завданої шкоди (900 чи 677 гривень) на кваліфікацію не впливає, а зміна підозри на розбій відбулася після встановлення факту спричинення ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, і кваліфікує такі його дії як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує в сукупності характер вчиненого ним злочину, який є закінченим особливо тяжким злочином, дані про особу винного, котрий суспільно корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, а також бере до уваги думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні винного.

Обставин, які пом`якшують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення обвинуваченим злочину щодо особи похилого віку.

Прокурором до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, віднесено повторність вчинення кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_7 згідно із витягом із ЄРДР від 20.11.2019 обвинувачувався у вчиненні 10 листопада 2019 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. У подальшому вироком Маневицького районного суду від 27.02.2020, тобто після складення обвинувального акта у провадженні, що розглядається, ОСОБА_7 засуджений до 850 грн штрафу. Із довідки Маневицького РС філії ДУ «Центр пробації» від 15.05.2020 вбачається, що ОСОБА_7 штраф в розмірі 850 грн за вироком Маневицького районного суду від 27.02.2020 сплатив згідно із квитанцією №89 від 15.05.2020. Відповідно до п.2-1 ст.89 КК України (в редакції Закону від 22.11.2018), що покращує становище обвинуваченого в силу принципу дії закону в часі, судимість ОСОБА_7 за вироком Маневицького районного суду з 16 травня 2020 року є погашеною. Відтак підстави для визнання обтяжуючою покарання обставиною повторність вчинення злочину відсутні.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.3 ст.187 КК України. При цьому, беручи до уваги вчинення ОСОБА_7 злочину з корисливого мотиву, суд призначає останньому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи наведені вище обставини щодо погашення судимості ОСОБА_7 за вироком Маневицького районного суду Волинської області від 27.02.2020, суд покарання за сукупністю із злочином за вироком Маневицького районного суду від 27.02.2020 не призначає.

До набрання вироком законної сили суд залишає обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відповідно до ч.3 ст.377 КПК України виняткових обставин для зміни запобіжного заходу не встановлено.

Суд зараховує у строк відбування покарання строк перебування обвинуваченого від вартою, який тривав із 23 грудня 2019 року відповідно до ухвали Маневицького районного суду від 24.12.2019 до 08 січня 2020 року включно, тобто дати скасування Волинським апеляційний судом вказаної ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також строк із 07 травня 2020 року по 17 грудня 2020 року, протягом якого ОСОБА_7 утримувався під вартою на підставі ухвал Ратнівського районного суду Волинської області від 07.05.2020, 02.07.2020, 14.08.2020, 29.09.2020, 26.11.2020 із передбаченого ч.5 ст.72 КК України співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До стягнення із обвинуваченого підлягає 6688,71 грн процесуальних витрат на залучення експертів для проведення судової імунологічної та дактилоскопічної експертиз (5432,63 грн +1256,08 грн).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, ухвалюючи знищити сліди рук, зразки крові та повернути потерпілому пошкоджену віконну створку й запальничку, а обвинуваченому черевики. Накладений згідно із ухвалою слідчого судді Маневицького районного суду від 27.12.2019 арешт на пару черевиків ОСОБА_7 слід зняти.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з дня ухвалення вироку.

Зарахувати у строк покарання строк тримання ОСОБА_7 під вартою з 23 грудня 2019 року по 08 січня 2020 року включно та з 07 травня 2020 року по 17 грудня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази, що зберігаються у камері схову речових доказів Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, а саме:

1.пошкоджену створку вікна із будинку ОСОБА_8 , запальничку «Winston у спецпакеті №4318856 - повернути потерпілому ОСОБА_8 ,

2.сліди рук (спецпакет №4318855), змиви крові на марлевих серветках з контрольними зразками (спецпакети №№3815574, 3815573), зразки крові (спецпакети №№3815572, 3815571) - знищити,

3.черевики коричневого кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .

Арешт, накладений на черевики коричневого кольору, - скасувати.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави 6688 (шість тисяч шістсот вісімдесят вісім) гривень 71 коп процесуальних витрат.

Запобіжний захід на час вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, - з дня отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3