Справа № 192/153/20
Провадження № 1-кп/192/42/20
В И Р О К
Іменем України

"09" листопада 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальні провадження №№0000483, 0000029, 0000051, 0000186, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2019 року, 15 січня 2020 року, 25 січня 2020 року, 02 квітня 2020 року відповідно, відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який до затримання був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який на даний час перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», має середню освіту, не працює, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:

-17 лютого 2014 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-27 березня 2014 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-12 березня 2016 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт;

-20 липня 2017 року вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

-02 лютого 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи засудженим 20 липня 2017 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за вчинення корисливого злочину, на шлях виправлення не став та вчинив нові злочини за таких обставин.

27 липня 2019 року приблизно о 09 год. 20 хв., ОСОБА_5 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого злочинного смислу з дозволу власника перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , таємно повторно шляхом відкриття капоту автомобіля «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_1 викрав акумулятор «OBERON», вартістю 647 грн. 53 коп., що належить ОСОБА_6 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на суму 647 грн. 53 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , 20 грудня 2019 року о 09 год. 05 хв., маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого злочинного умислу шляхом вільного доступу, через відкриту хвіртку вхідних воріт зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки таємно повторно викрав настільні слюсарні (металеві) тиски марки «Монтеро», вартістю 672 грн. 69 коп., алюмінієву миску, об`ємом 20 л, вартістю 332 грн. 50 коп., автомобільний насос марки «Белавто 41», вартістю 585 грн., акумулятор марки «Электроисток» на 6 В 70 А, вартістю 1557 грн., а всього на загальну суму 3147 грн. 19 коп., що належить ОСОБА_7 , після чого з викраденим з місця злочину зник, утримуючи при собі викрадене майно, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 3147 грн. 19 коп.

25 січня 2020 року приблизно о 03 год. 00 хв., ОСОБА_5 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, з метою реалізації свого злочинного умислу через незачинену хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно повторно викрав автомобільний акумулятор «ISTOK», вартістю 1022 грн. 72 коп., автомагнітолу марки «JVS», вартістю 540 грн., а всього на загальну суму 1562 грн. 72 коп., що належить ОСОБА_8 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій шкоду на суму 1562 грн. 72 коп.

01 березня 2020 року приблизно о 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна поєднане із проникненням в житло із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел шляхом зриву петлі навісного замка на вхідних дверях проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно повторно викрав DVD програвач марки «LG DVX 440», металевий лист з печі, алюмінієву господарську миску, алюмінієву сковороду, диск від бензокоси, на загальну суму 519 грн., що належать ОСОБА_9 , після чого з викраденим з місця злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому шкоду на суму 519 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєних ним кримінальних правопорушень.

Пояснив, що він познайомився зі ОСОБА_6 та знаходився у нього вдома де вони вживали алкогольні напої, 27 липня 2019 року о 09 год. 20 хв. перебуваючи у ОСОБА_6 на подвір`ї, в с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, точної адреси він не пам`ятає, він відкрив капот автомобіля «ВАЗ 2121» звідки викрав акумулятор, заподіяну шкоду потерпілому повернув.

20 грудня 2019 року о 09 год. 30 хв. він зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де викрав настільні слюсарні (металеві) тиски, алюмінієву миску, автомобільний насос та акумулятор, після чого викрадене частково продав, а коштами розпорядився на власний розсуд, викрадене майно частково повернув потерпілій.

25 січня 2020 року приблизно о 03 год. 00 хв. через незачинену хвіртку він зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , де викрав автомобільний акумулятор та автомагнітолу, після чого викрадене заховав за межами домоволодіння, а потім повернув працівникам поліції.

01 березня 2020 року приблизно о 17 год. 00 хв. він зайшов в будинок АДРЕСА_3 , дочекатись знайомого ОСОБА_9 , але не дочекавшись, вирішив викрасти DVD програвач, металевий лист з печі, алюмінієву господарську миску, алюмінієву сковороду, диск від бензокоси, викрадене майно він потім повернув потерпілому.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в дане судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином про час та місце судового засідання. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 надали суду письмові заяви згідно яких просили справу розглядати у їх відсутність (а.с. 24, 51). З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілих, які не з`явились, суд постановив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілих.

В судовому засіданні 07 вересня 2020 року потерпілий ОСОБА_6 показав, що в липні 2019 року, ввечері до нього додому прийшов ОСОБА_5 та попросився переночувати на, що потерпілий дозволив, а коли проснувся на другий день зранку то побачив, що після того як ОСОБА_5 пішов зник акумулятор з автомобіля «ВАЗ 2121», який знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні 07 вересня 2020 року показав, що точної дати він не пам`ятає, взимку 2020 року близько 17 год. 00 хв., йому повідомив його син ОСОБА_10 , що він помітив, на вхідних дверях будинку АДРЕСА_3 зламаний навісний замок, а з будинку було викрадено DVD програвач, металевий лист з печі, алюмінієву господарську миску, алюмінієву сковороду, диск від бензокоси, в подальшому сусіди повідомили, що бачили як до будинку заходив ОСОБА_5 , він після цього одразу звернувся до поліції.

Дії ОСОБА_5 по епізодам викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Дії ОСОБА_5 по епізоду викрадення майна ОСОБА_9 , кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочинів і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочинів, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочинів та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів та тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не працевлаштований, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немає, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих кримінальних правопорушень, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставиною, яка обтяжує покарання стороною обвинувачення вказано рецидив злочинів.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, має намір дотримуватись законослухняної поведінки, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.

Суд вважає, що в даній справі відсутня обставина, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, оскільки вказана обставина врахована в якості кваліфікуючої ознаки - повторність.

Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявності обставини справи, яка пом`якшує покарання, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки, а за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, оскільки призначенням більш меншого строку покарання не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ст. 71 КК України, суд вважає, що при визначені остаточного строку покарання за сукупністю злочинів за епізодами викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, і покарання цими епізодами злочинів поглинути покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року і остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Враховуючи, що епізод крадіжки майна ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України вчинений після постановлення вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року, тому з врахуванням позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеній в постанові від 01 червня 2020 року по справі № 766/39/17, суд вважає, що на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків із застосуванням принципу часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року до покарання за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання до відбування п`ять років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому по даному кримінальному провадженню не обирався, ухвалою суду від 14 липня 2020 року обвинуваченого тимчасово залишено в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» на час судового розгляду по даному кримінальному провадженню.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 , винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року та епізодами викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме покарання за цими епізодами злочинів поглинути покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року і остаточно визначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів до відбування покарання три роки один місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком по епізоду викрадення майна ОСОБА_9 , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, невідбутої частини покарання терміном один рік позбавлення волі за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків п`ять років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому за даним кримінальним провадженням не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1