Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004032 від 14.11.2019 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004032 від 14.11.2019 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що «В провадженні СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження №0004032 від 14.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.11.2019 невстановлені особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, під виглядом продажу неіснуючої квартири за адресою: АДРЕСА_1 . шляхом обману заволоділи у ОСОБА_4 грошовими коштами у сумі 14 000 доларів США та 900 Євро, чим завдали потерпілій збитків в особливо великих розмірах.

В ході проведення досудового розслідування до слідчого СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із письмовою заявою звернулася гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка просила залучити її до вказаного кримінального провадження як потерпілу сторону, оскільки діями невстановлених осіб їй було завдано матеріальної шкоди.

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вказала, що 07.11.2019 вона придбала квартиру АДРЕСА_2 . Вказану квартиру ОСОБА_4 придбала у громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклавши з останнім договір купівлі-продажу квартири серія та номер: 1408 від 07.11.2019, який посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київського області ОСОБА_6 .

У відповідності до зазначеного договору купівлі-продажу квартири від 07Л 1.2019, покупцем виступив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а покупцем виступила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Об`єктом вказаного договору виступила квартира АДРЕСА_2 . Відповідно до пункту №5 вказаного договору квартира належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого ОСОБА_6 , приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київського області 25 жовтня 2019 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 190585914 від. 28.11.2019, встановлено, що 07,11.2019 року о 12:20 годині приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київського області ОСОБА_6 було внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, стосовно виникнення права власності на об`єкт нерухомості, а саме приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,4 кв. м.. житловою площею 22,4 кв. м., на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер 1408 від 07.11.2019, власником якої являється ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Під час допиту потерпіла ОСОБА_4 стверджує, що перед підписанням зазначеного вище договору ріелтор та особи, які представлялися власниками квартири та є сторонами підписання договору купівлі-продажу квартири показували потерпілій, її чоловіку ОСОБА_7 та доньці ОСОБА_8 приміщення квартири, що за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено протоколом допиту потерпілої від 27.11.2019 та протоколом слідчого експерименту від 28.11.2019.

Водночас, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 190586703 від. 28.11.2019, встановлено, що приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м., на підставі дубліката свідоцтва про право власності, серія та номер б/н, від 09.08Л 993 власником 1/2 частки якої являється ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 та на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3- 1365, від 19.12,2016 власником 1/2 частики якої являється ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Слід зазначити, що 03.11.2018 року власник вказаної квартири, а саме ОСОБА_9 помер, а право власності на квартиру, яка йому належить нікому не переходило.

Під час проведення слідчих дій встановлено, що квартири за адресою: АДРЕСА_1 існує.

Таким чином, є підстави вважати, що невстановлені особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, під виглядом продажу неіснуючої квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом обману заволоділи у ОСОБА_4 , а також вчиняють дії спрямовані на заволодіння та реалізацію квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

При цьому, предметом продажу виступала квартира за адресою: АДРЕСА_1 під видом якої видавали неіснуючу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Орган досудового розслідування вважає за необхідне звернутися до суду із клопотанням про накладення арешту на вказану вище квартиру з метою унеможливлений подальшого незаконного відчуження майна, встановлення істини у кримінальному провадженні та притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Під час досудового розслідування встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом вчинення злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження. Підставою арешту майна є наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що майно є предметом злочину.

Досудовим розслідуванням встановлено, що злочинні дії невстановлених осіб прямо спрямовані на незаконне заволодіння вищевказаним об`єктом нерухомості та права на його розпорядження, а незастосування арешту майна призведе до його відчуження. Таким чином, оскільки об`єкт нерухомості є предметом злочинного посягання його визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

З огляду наведеного, вважаю необхідним накласти арешт на квартиру, що за адресою: АДРЕСА_5 з метою недопущення порушення законних прав власника (потерпілого) та забезпечення збереження речового доказу до постановлення у кримінальному провадженні кінцевого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170, 171, 172 КПК України, слідчий просить розглянути дане клопотання та накласти арешт на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 39,4 кв. м., житловою площею 22,4 кв.м. власником якої є ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , 1/2 частина підставі свідоцтва дубліката свідоцтва про право власності, серія та номер б/н, від 09.08.1993 та 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3-1365, від 19.12.2016;

Заборонити проведення будь-яких дій щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкти нерухомості за адресою: АДРЕСА_5 загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 22,4 кв.м. власником якої є ОСОБА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , 1/2 частина підставі свідоцтва дубліката свідоцтва про право власності, серія та номер б/н, від 09.08.1993 та 1/2 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3-1365, від 19.12.2016.»

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім цього, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення такого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У порушення зазначених вимог закону у клопотанні не зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Клопотання слідчого не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України, тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Повернути прокурору для усунення недоліків клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_2 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004032 від 14.11.2019 про арешт майна.

Встановити прокурору строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддяОСОБА_1