печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень ГСУ ДБР ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 416, ч.3 ст.425 КК України у кримінальному провадженні № 0000791 від 25.09.2020,-

ВСТАНОВИВ:
22.12.2020 слідчий другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду з клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється за ст. ст. 416, ч. 3 ст. 425 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000791 від 25.09.2020 за ст. 416, ч. 3 ст. 425 КК України.

На підтвердження доводів клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у порушенні правил польотів та підготовки до них, а також у порушенні правил експлуатації літальних апаратів, що спричинило катастрофу та інші тяжкі наслідки, а також недбалому ставленні військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 416, ч. 3 ст. 425 КК України.

Злочин, передбачений ст.416 КК України відноситься відповідно до ст. 12 КК України до особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання в вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 15 років позбавлення волі, а злочин, передбачений ч.3 ст. 425 КК України є тяжким, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 7 років, що свідчить про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу;

Крім того, наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, передбачених пунктами 1-4 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів чи спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не дасть можливості здійснювати дієвий контроль за поведінкою підозрюваного, забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурори підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості, не відповідності вимогам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам, вважав, що у його задоволенні слід відмовити з тих підстав, що підозра є необґрунтованою, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутні, та їх існування стороною обвинувачення не доведено. Стороною обвинувачення не доведено того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, враховуючи характеризуючі дані про підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 позицію захисника підтримав, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши сторнін кримінального провадження, перевіривши матеріали, подані на обгрунтування та спростування доводів клопотання, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000791 від 25.09.2020 за ст. 416, ч. 3 ст. 425 КК України за фактом катастрофи літака Ан-26Ш (бортовий номер 76) 25.09.2020, внаслідок чого з 27 осіб, які перебували на борту повітряного судна, на місці події загинули 25 осіб, 1 курсант-штурман 2 курсу від отриманих опіків помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги №4, 1 курсант-штурман 2 курсу, який залишився живий, отримав тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості. Літак Ан-26Ш, заводський номер 5608 (бортовий номер 76) повністю зруйнований, відновленню не підлягає, що спричинило інші тяжкі наслідки в умовах особливого періоду.

В рамках даного кримінального провадження 18.12.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. 416, ч.2 ст.425 КК України.

Не вирішуючи питання про наявність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст. 416, ч.2 ст.425 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів за викладених в клопотанні обставин.

Вказаний висновок ґрунтується на досліджених слідчим суддею копіях матеріалів кримінального провадження, доданих до клопотання, а саме:

- висновку за результатами проведення комісійної військової експертизи;

- акту технічного розслідування катастрофи з літаком Ан-26Ш бортовий номер 76 (заводський номер 5608) військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, що сталася 25 вересня 2020 року, у пя`тницю, о 20.45 в районі аеродрому « ІНФОРМАЦІЯ_3 », затвердженого Міністром оборони України;

- акту Урядової комісії з розслідування причин катастрофи літака Ан-26Ш, яка сталася 25 вересня 2020 р. у Харківській області під головуванням віце-прем`єр міністра України Міністра з питань стратегічних галузей промисловості Олега Уруського та протоколу огляду окремої інформації електронної інформативно-телекомунікаційної мережі інтернет з повідомленням вказаної особи засобам масової інформації з цього приводу;

- акту проведення спеціального розслідування групового нещасного випадку, що стався внаслідок катастрофи літака Ан-26Ш бортовий № 76, затвердженого Міністром оборони України;

- протоколу огляду місця події;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , які будучи курсантами-льотчиками показили, що неодноразово виконували вильоти «конвеєром» за наказом командира екіпажу та з дозволу керівника польотів;

- документів про перебування підозрюваного на займаній посаді та закріпленням за ним відповідних службових обов`язків.

-

Відтак ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні особливо тяжкого і тяжкого злочинів, які передбачені ст..416, ч.3 ст.425 КК України.

У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою, зокрема, для застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відтак, в кримінальному провадженні встановлено наявність обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як зазначалося вище, злочин, передбачений ст. 416 КК України, згідно з ч. 6 ст. 12, відноситься до особливо тяжкого злочину, а злочин, передбачений ч.3 ст.425 КК України до тяжкого злочину.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчим у клопотанні зазначено, що наявні ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_6 дій, пунктами 1-4 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що можуть викривати його причетність до вчиненого злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відтак, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років. Вказане особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

На даний час досліджуються обставини можливої причетності до авіакатастрофи інших військових службових осіб, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, як з метою уникнення власної кримінальної відповідальності, так і сприяння в уникненні такої відповідальності іншими причетними особами, без обмеження себе для цього в жодних, у тому числі протиправних засобах (ризик змови). При цьому, є достатні підстави вважати, що перебування у статусі підозрюваного може викликати у ОСОБА_6 активні дії щодо впливу на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності

Через специфіку інкримінованого злочину, а також його виняткову складність, на даний час ще не встановлені всі його обставини та у зв`язку з цим не витребувано (вилучено) всі необхідні речі й документи, а тому підозрюваний, будучи спеціалістом в авіаційній сфері та до 11.11.2020 командиром військової частини НОМЕР_1 , через сталі стосунки з колишніми підлеглими може знищити, сховати або спотворити будь-яку із указаних речей чи документів, які знаходяться в цій частині, включаючи матеріали службових розслідувань.

Незважаючи на те, що вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що він наразі не є військовослужбовцем Повітряних сил України, має стійкі соціальні зв`язки, проте підозрюється у вчиненні злочину, внаслідок якого загинуло 27 осіб, та завдано державі збитків більш ніж на 1 млн. гривень.

Зазначені обставини, за переконанням слідчого судді, свідчать про підвищену суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , у зв`язку з чим слідчий суддя з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню, передбачених статтею 177 КПК України ризикам, вважає доцільним застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи всі обставини вчинення злочинів, дані про особу ОСОБА_6 та його роль у вчиненні злочину, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не знаходить підстав для визначення ОСОБА_6 застави у відповідності до ст. 183 ч.3 КПК України, оскільки злочин, у вчинені якого він підозрюється, спричинив загибель великої кількості людей.

Керуючись ст. ст.177-178, 183, 194 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 13.02.2021 року включно.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1