Справа № 646/2413/19
№ провадження 1-кп/646/675/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5
ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7
ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в залі місцевого суду об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002340 від 19.10.2018 та № 0000815 від 29.03.2019, за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України

- ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться зазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні, розгляд якого не розпочатий.
Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжувався і на тепер збігає.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжуються до тепер.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали можливим обмежитись домашнім арештом.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За правилами ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, яке у відповідності до положень статті 12 КК України є тяжким, а санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.
Що стосується особистої ситуації обвинуваченого, то він не судимий, має постійне місце проживання, не має власних офіціальних джерел доходу, не працевлаштований, не одружений, на його утриманні інші особи не перебувають, тобто він не має міцних соціальних зв`язків. Більше року переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим був об`явлений у розшук.
Суду не надано доказів неможливості перебування обвинуваченого в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я.
Суд, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, дійшов висновку, що обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості та характеру висунутого йому обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а встановлені ухвалою слідчого судді ризики на даний час є дійсними та триваючими.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення Лабіта проти Італії, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд, враховуючи дані особи обвинуваченого, вважає, що наявні підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість вчиненого та відповідно, можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення покарання, впливу на потерпілого і свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

За таких обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку. Перебування обвинуваченого під вартою не виходить за межі розумного строку.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 140-143, 314-316, 327 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» продовжити на 60 днів по 14 вересня 2020 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1