ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/714/20Головуючий по І інстанції ОСОБА_1
Справа №699/866/19 Категорія: ч.1 ст. 185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою виконувача обов`язків першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою освітою, неодружену, непрацюючу, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено їй покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, який вирішено рахувати з часу проголошення вироку.

На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вирішено долю речових доказів,

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виявила сумку у якій знаходилися гаманець, банківська картка AT «Приватбанк» № НОМЕР_1 та аркуш паперу з пін-кодом до вказаної карти, що залишила ОСОБА_9 .

Далі, маючи на меті таємно викрасти грошові кошти з банківської картки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 приїхала до банкомату, що розташований за адресою Черкаська область, м. Корсунь-Шевченківський, вул. Ярослава Мудрого, 27, де діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання шляхом вільного доступу до банківського рахунку ОСОБА_9 , 26.07.2019 з 03:08 год. по 03:13 год. здійснила 4 (чотири) операції по зняттю грошових коштів з рахунку, на загальну суму 3000 гривень, які витратила на власні потреби, чим завдала матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_9 на вказану суму.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, виконувач обов`язків першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25.08.2020 року стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною та засудити за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт. В решті вказаний вирок суду першої інстанції залишити без змін. Під час апеляційного розгляду дослідити характеризуючи дані на обвинувачену.

Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, прокурор вважає, що вказаний вище вирок є незаконним та підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину і особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Вказує, що відповідно до вимог ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, які досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи.

Однак судом першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання вказаних вимог не дотримано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, молодший з яких, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досягнув чотирнадцятирічного віку.

Отже, обвинувачена входить до переліку осіб, яким у відповідності до вимог ст.61 КК України не може бути призначено такий вид покарання як обмеження волі, а тому, в даному випадку суд повинен був призначити інший вид покарання.

Тому, оскільки призначене судом покарання у виді обмеження волі, передбачене санкцією ч.1 ст.185 КК України, з огляду на наявність в обвинуваченої малолітньої дитини, не може бути до неї застосовано, у тому числі із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України, прокурор вважає за можливе призначити ОСОБА_7 реальний вид покарання за вказаною статтею КК України у виді громадських робіт.

За клопотанням прокурора та згодою інших учасників судового провадження у судовому засіданні були досліджені дані, які характеризують особу обвинуваченої.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Драбівка, Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянка України, українка, зареєстрована за адресою: проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 97-100), багатодітна мати, має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 105-109), раніше не судима (а.с. 102-103). За місце проживання характеризується незадовільно (а.с. 101). На обліку у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 110).

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційних вимог виконувача обов`язків першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_8 з підстав, наведених в апеляційній скарзі, думку обвинуваченої ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, дослідивши характеризуючі дані на обвинувачену та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Колегія суддів вбачає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом під час розгляду справи, і ніким не оспорюється. Дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно.

Разом з тим, на думку колегії суддів, при призначенні ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, судом першої інстанції не дотримано вимоги ч.3 ст.61 КК України, у зв`язку з чим вирок суду підлягає скасуванню в цій частині з постановленням нового вироку.

Зокрема, вироком місцевого суду ОСОБА_7 засуджена за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням на один рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 багатодітна мати і має на утриманні п`ятеро неповнолітніх дітей, молодший з яких, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 3 ст.61 КК України визначено, що обмеження волі не може бути застосовано, зокрема, жінок, що мають дітей віком до 14 років. Отже, обвинувачена ОСОБА_7 входить до переліку осіб, яким не може бути призначений такий вид покарання як обмеження волі.

Відповідно до санкції ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Тобто, санкцією вказаної статті, крім обмеження волі, передбачені й інші альтернативні види покарання.

Вказане неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність можливо виправити в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення шляхом скасування вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2020 року в частині призначення ОСОБА_7 покарання та ухвалення нового вироку в цій частині з призначенням покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України, з урахуванням положень ч.3 ст.61 КК України, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

При призначенні ОСОБА_7 покарання колегія суддів, на виконання вимог ст.ст. 50,65 КК України та правових позицій викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, яка по місця проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, в якості пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні неповнолітньої дитини, за відсутності обставин, що його обтяжує і вважає за можливе її виправлення з призначенням покарання у виді громадських робіт в межах, передбачених санкцією ч.1 ст. 185 КК України.

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25.08.2020 року відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, п. 3, ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 25 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Постановити в цій частині новий вирок.

Визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 80 годин громадських робіт.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді