ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1745/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000645 від 03.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.189, ч.1 ст.345, ст.348 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000645 від 03.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.189, ч.1 ст.345, ст.348 КК України.

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» продовжено в межах строку досудового розслідування до 26.10.2020 включно.

В порядку ст. 206 КПК України прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні доручено перевірити заяву підозрюваного ОСОБА_7 про застосування до нього насильства при затриманні.

На вказане рішення слідчого судді, захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій захисник просить зазначену ухвалу скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги захисник посилається на необґрунтованість рішення, порушення норма матеріального та процесуального права. Зазначив, що судом було враховано лише доводи сторони обвинувачення, які є недоведеними та ґрунтуються на доведених стороною захисту порушеннях закону. В той же час, доводам сторони захисту, судом не надано оцінки. Захисник вважає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою не підлягало розгляду, оскільки клопотання датоване 25.08.2020, але засідання з розгляду клопотання на той час не відбулося, а у клопотанні вже було зазначено, що строк досудового розслідування продовжено до 5 місяців. Також клопотання не відповідало вимогам ст. 199 КПК України. Докази, які містяться в матеріалах клопотання і докази, які містяться в підозрі, захисник вважає суперечливими, повідомлення про підозру суперечить показам потерпілих, свідків та підозрюваних. Встановлені стороною обвинувачення фактичні обставини та сформульоване у такий спосіб повідомлення про підозру само по собі вже не містить достатніх даних про наявність ознак злочину, передбаченого ч.1 ст. 345, ст. 348 КК України.

Вважає, що сумнівний характер інкримінованого ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв в практиці Європейського суду з прав людини. Посилаючись на практику ЄСПЛ, зазначив, що така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпції фактів. Також мають враховуватись якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, такими, що ставлять під сумнів їх достовірність або точність. Тому вважає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи. Коли виникають сумніви щодо достовірності певного джерела доказів, необхідність підтвердити це доказом з інших джерел, відповідно, стає більшою. Вважає, що в даному випадку, з урахуванням суперечливості та непослідовності показань потерпілих є очевидною необхідність підтвердити їх покази з інших джерел. Проте, такі докази стороною обвинувачення не зібрані під час судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і суду не представлені, а докази, надані ОСОБА_7 вважає послідовними та правдивими. На підставі викладеного, захисник посилався на необґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч.1 ст. 345, ст. 348 КК України. Просив врахувати міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей, батьків пенсіонерів, є фізичною особою підприємцем, має постійне місце мешкання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Також посилався не недоведеність зазначених в клопотанні ризиків, які є лише перерахованими, оскільки доказів того, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілих не надано, а надання матеріалів справи, яким обґрунтовується підозра, є обов`язком слідчого.

Також, за твердженнями, відсутні відомості щодо можливості підозрюваним знищити, спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення по справі, оскільки всі предмети під час огляду місця події були вилучені. Переховуватись також неможливо, оскільки ОСОБА_7 сам викликав працівників поліції, впродовж тривалого часу знаходився на місці та не намагався зникнути. Окрім цього, має стійкі соціальні зв`язки.

Також адвокат зазначив, що ОСОБА_7 є постійним кореспондентом інформаційного агентства «Медіа Потік», його діяльність повністю регламентована законодавством України, він виконував редакційні завдання по постачанню новин та проведенню журналістських розслідувань щодо незаконної вирубки лісу на території Харківської області, торгівлі наркотичними засобами та корупції в силових органах. Саме за свою діяльність за свою боротьбу проти цього він знаходиться під вартою. Також слідчим суддею не враховано стан здоров`я ОСОБА_7 , який за час його перебування в слідчому ізоляторі значно погіршився та потребує оперативного втручання.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № №0000645 від 03.06.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.189, ч.1 ст.345, ст.348 КК України.

03.06.2020 року о 20.40 год. ОСОБА_7 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 04.06.2020 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ст. 348 КК України.

05.06.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком по 01.08.2020.

16.06.2020 ОСОБА_7 повідомлена підозра за ч.1 ст.345, ч.2 ст.296 КК України, а 23.06.2020 повідомлена змінена підозра за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 345, ст. 348 КК України.

27.07.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжений до 04.09.2020.

27.08.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до п`яти місяців - до 04.11.2020.

25.09.2020 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу, в обґрунтування якого слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України; необхідність огляду відеозаписів з місця події, мобільних телефонів потерпілих, підозрюваних та свідків; вирішення питання призначення судових портретознавчих, фоноскопічних експертиз, судово-психіатричних експертиз, судової товарознавчої експертизи; відібрання зразків у підозрюваних для призначення порівняльних молекулярно-генетичних експертиз; тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку щодо телефонних з`єднань учасників подій; огляду та аналізу інформації щодо карткових рахунків підозрюваних, отриманої з банківських установ за протоколами тимчасового доступу; за результатами проведених балістичних та молекулярно-генетичних експертиз - вирішення питання щодо кваліфікації злочинних дій підозрюваних за ст.263 КК України; отримання висновків судових комп`ютерно-технічних, комплексної судово-балістичної, судово-медичної експертизи, судової експертизи волокнистих матеріалів і виробів із них, судової автотоварознавчої експертизи; розсекречення матеріалів, що стали підставою проведення НС(Р)Д; звернення до слідчого судді з клопотаннями про продовження застосування запобіжних заходів щодо восьми підозрюваних; вирішення питання складання нових повідомлень про підозру або зміни раніше повідомлених підозр; виконання інших слідчих (розшукових), негласні слідчі (розшукових) та процесуальних дій, здійснення заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на досягнення завдань кримінального провадження та встановлення обставин, що підлягають доказуванню; виконання вимог ст. 290, 291 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст. 345, ст. 348 КК України, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування фактичними відомостями, що є в матеріалах справи, а також вважав встановленими існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Прокурором, слідчим у клопотанні та судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі об`єктивно враховані відомості про особу підозрюваного, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких підозрюється, а також наявність об`єктивних обставин, що заважають завершенню досудового розслідування, а саме: необхідність огляду відеозаписів з місця події, мобільних телефонів потерпілих, підозрюваних та свідків; відібрання зразків підозрюваних для призначення порівняльних молекулярно-генетичних експертиз; вирішення питання призначення судових портретознавчих, фоноскопічних експертиз, судово-психіатричних експертиз, судової товарознавчої експертизи; тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку; огляду та аналізу інформації щодо карткових рахунків підозрюваних, отриманої з банківських установ за протоколами тимчасового доступу; за результатами проведених балістичних та молекулярно-генетичних експертиз - вирішення питання щодо кваліфікації дій підозрюваних за ст.263 КК України; отримання висновків судових комп`ютерно-технічних, комплексної судово-балістичної, судово-медичної експертиз, судової експертизи волокнистих матеріалів і виробів із них, судової автотоварознавчої експертизи; розсекречення матеріалів, що стали підставою проведення НС(Р)Д; звернення до слідчого судді з клопотаннями про продовження застосування запобіжних заходів щодо восьми підозрюваних; вирішення питання складання нових повідомлень про підозру або зміни раніше повідомлених підозр; виконання вимог ст. 290, 291 КПК України. На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою в межах строку досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується висновками суду першої інстанції, щодо продовження існування ризиків передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, одним з яких є особливо тяжкий. Згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, ОСОБА_7 підозрівається у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, а також він підозрюється у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою пошкодження майна потерпілого вчиненому за попередньою змовою групою осіб, погрозі щодо працівника правоохоронного органу; погрозі щодо працівника правоохоронного органу, тобто погрозі вбивством , насильством, знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків; посяганні на життя працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Наявність зазначених ризиків обумовлюється характером та обставинами вчинення злочину, наявністю потерпілих свідків, а також декількох підозрюваних.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи характер обставин вчинення злочину, є ймовірність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду; враховуючи наявність численних потерпілих та свідків, ймовірна можливість незаконного впливу на них. Беручи до уваги зв`язки підозрюваного, а також те, що він є активним членом громадської організації, він може використовувати їх для поширення неправдивої інформації, що може вплинути на хід слідства або призвести до втрати доказової бази, що не виключає ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Характер дій, їх тяжкість та насильницький спосіб вчинених може свідчити про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може вчиняти інші тотожні правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується фактичним відомостями, що містяться в матеріалах провадження доказами, в тому числі протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 від 16.03.2019, 20.06.2020 ОСОБА_10 від 02.06.2020, ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 04.06.2020, свідків ОСОБА_14 від 11.09.2018, 21.12.2018, 06.11.2019, 27.03.2020, 05.05.2020, ОСОБА_15 від 17.09.2018, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 від 04.06.2020; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2019, 16.02.2020, 04.06.2020; протоколами огляду предметів від 10.11.2018, 28.03.2019, 03.06.2020, 10.06.2020; протоколом огляду від 04.06.2020; висновками експертиз №11/12СЕ-20 від 08.05.2020, №11/13СЕ-20 від 21.05.2020, 11/14СЕ-20 від 20.05.2020, №4223 від 29.11.2018; протоколом зняття інформації з електронних інформаційних систем від 03.06.2020, 10.06.2020; протоколами огляду місця події від 03.06.2020; протоколами слідчих експериментів від 04.06.2020. Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин та характеру вчинення злочинів, які інкримінуються підозрюваному, а саме того, що він підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, а також він підозрюється у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою пошкодження майна потерпілого вчиненому за попередньою змовою групою осіб, погрозі щодо працівника правоохоронного органу; погрозі щодо працівника правоохоронного органу, тобто погрозі вбивством , насильством, знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків; посяганні на життя працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та окремих громадян.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, погоджується і апеляційний суд.
Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, відомості про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, згідно яких суд вправі не визначати розмір застави у відповідності до ст. 183 ч. 4 п. 1 КПК України.
Враховуючи наявність обгурнтованої підозри, зазначених в клопотанні ризиків та беручи до уваги необхідність огляду відеозаписів з місця події, мобільних телефонів потерпілих, підозрюваних та свідків; відібрання зразків підозрюваних для призначення порівняльних молекулярно-генетичних експертиз; вирішення питання призначення судових портретознавчих, фоноскопічних експертиз, судово-психіатричних експертиз, судової товарознавчої експертизи; тимчасового доступу до інформації операторів мобільного зв`язку; огляду та аналізу інформації щодо карткових рахунків підозрюваних, отриманої з банківських установ за протоколами тимчасового доступу; за результатами проведених балістичних та молекулярно-генетичних експертиз - вирішення питання щодо кваліфікації дій підозрюваних за ст.263 КК України; отримання висновків судових комп`ютерно-технічних, комплексної судово-балістичної, судово-медичної експертиз, судової експертизи волокнистих матеріалів і виробів із них, судової автотоварознавчої експертизи; розсекречення матеріалів, що стали підставою проведення НС(Р)Д; застосування запобіжних заходів щодо восьми підозрюваних; вирішення питання складання нових повідомлень про підозру або зміни раніше повідомлених підозр щодо їх обсягу; виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України, колегія суддів приймає до уваги обґрунтування сторони обвинувачення щодо необхідності продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою.
Отже, враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.
Посилання щодо передчасності направлення клопотання про продовження строку запобіжного заходу до суду не грунтуються на фактичних відомостях, враховуючи дату надходження клопотання про продовження запобіжного заходу, слідчий звернувся з клопотанням до суду вчасно, 25.09.2020 р., оскільки ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2020 р. було продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно не доведення ризиків, заявлених в клопотанні слідчого та необґрунтованості підозри спростовуються відомостями, що є наявними в судовому та кримінальному провадженні, що свідчить про прийняття слідчим суддею обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Твердження захисника про те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, дружину, дітей, постійне місце проживання, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки, ця обставина існувала на час вчинення правопорушення, і не стала стримуючим фактором для підозрюваного щодо противоправних дій. Тим більше, сама по собі ця обставина не спростовує та не мінімізує наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Доводи адвоката в її апеляційній скарзі стосовно погіршення стану здоров`я підозрюваного, у зв`язку з чим йому необхідно проходити курс лікування повинні підтверджуватися відповідними висновками судово-медичної експертизи, щодо проведення якої підозрюваний має процесуальне право заявляти клопотання слідчому. Відсутність вищевказаного висновку судово-медичних експертів позбавляє процесуальної можливості суд апеляційної інстанції враховувати зазначені доводи, як підстави для скасування або зміни раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суб`єктивні доводи апеляційної скарги сторони захисту з приводу необґрунтованості підозри та сумніви щодо кваліфікації його дій не свідчать про незаконність рішення слідчого судді. Питання оцінювання доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину на даному етапі провадження судом не вирішуються, оскільки вони підлягають розгляду під час судового розгляду по суті. Суд на цій стадії процесу на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Питання щодо остаточної кваліфікації має бути вирішене органом досудового розслідування. Згідно практики ЄСПЛ, який у рішенні в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Колегія суддів не може погодитись з доводами захисника підозрюваного щодо непричетності до дій, які вбачаються зі змісту оголошеної йому підозри, оскільки відомості, що є наявними в матеріалах провадження, а також відомості, що досліджувались під час апеляційного розгляду вочевидь спростовують такі твердження.
Отже, з огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді