Справа № 405/7763/19
провадження № 1-в/405/596/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кіровограда, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого вироком колегії суддів по кримінальним справам Кіровоградського обласного суду за ст. 69, ч. 3 ст. 142, ст. 17- пп. а, г, е, з, і, ст. 93, п.п. а, е, з, і, ст. 93, ст. 17- ч. 3 ст. 140, ч. 3ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 193, ч.2 ст. 223, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року),
про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,
за участю:
прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати йому строк відбування покарання згідно з ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив задовольнити, при цьому пояснив, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду йому зараховано один день позбавлення волі за два дні попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання 1999 року по 2001 рік. Просив додатково перерахувати йому час перебування в слідчому ізоляторі, а саме з 2018 по 2020 роки, тобто за час розгляду його заяви про перегляд справи за нововиявленими обставинами, який станом на 23.07.2020 ще не завершився.
Захисник в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, в обґрунтування чого вказав, що строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 вже зараховано, інші підстави для перерахунку не передбачено, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не може бути застосовано до ОСОБА_3 , оскільки застосовується лише для строкових покарань, а ОСОБА_3 має довічне позбавлення волі.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд дійшов таких висновків.
Встановлено, що вироком колегії суддів по кримінальним справам Кіровоградського обласного суду за ст. 69, ч. 3 ст. 142, ст. 17- пп. а, г, е, з, і, ст. 93, п.п. а, е, з, і, ст. 93, ст. 17- ч. 3 ст. 140, ч. 3ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. 3 ст. 193, ч.2 ст. 223, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року), який залишено без змін ухвалою Верховного суду України від 07.06.2001.
Так, в період усього часу розгляду клопотання ОСОБА_3 неодноразово надавались доповнення, в яких крім можливості застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК та ст. 81 КК України вказує і на необхідність застосування до нього положень ст. 75 та 76 КК України, також неодноразово змінювалась прохальна частина первісного клопотання.
Оскільки вказані доповнення значно розширюють предмет розгляду, тому суд вважає неможливим їх розгляд одночасно з первісним клопотанням, що не позбавляє можливості засудженого звернутися з ними повторно до суду, виклавши їх в окремому клопотанні.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.06.2018 ОСОБА_3 зараховано строків попереднього ув`язнення з 07.01.1999 по 07.06.2001 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
У зв`язку з чим підстав повторно зараховувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 07.01.1999 по 07.06.2001 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, суд не вбачає.
У пунктах 3 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може застосовуватись до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, обмеження або позбавлення волі на певний строк, а також до військовослужбовців, які засуджені до службових обмежень чи тримання в дисциплінарному батальйоні. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк.
Крім цього, чинне кримінальне законодавство України, зокрема, стаття 81 КК України передбачає можливість умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання. Разом з тим, дана правова норма містить посилання на строковий критерій визначення підстав для її застосування, зокрема: умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України).
Зі змісту частини сьомої статті 151 КВК України випливає, що засудженим до довічного позбавлення волі може бути подано клопотання про його помилування після відбуття ним не менше двадцяти років призначеного покарання. Аналогічна правова конструкція закріплена й у частині другій статті 87 КК України.
Інші підстави для звільнення засудженого відсутні, а посилання заявника на неможливість відмови Держави у виконанні міжнародних зобов`язань з мотивів відсутності у національному праві (законодавстві) відповідних механізмів як на підставу для задоволення його заяви суд оцінює критично і вважає, що суд не є суб`єктом, уповноваженим на виконання позитивного обов`язку держави із задоволення вимог ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У зв`язку з чим, підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, за нормами діючого законодавства механізму умовно-дострокового звільнення або заміна невідбутої частини покарання на більш м`яке стосовно засуджених до довічного позбавлення волі не передбачено.
Однак, законодавством передбачений інститут помилування. Так, ч. 1 ст. 87 КК України встановлена можливість здійснення Президентом України помилування стосовно індивідуально визначеної особи.
Згідно з ч. 2 ст. 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років, а згідно ч. 7 ст. 151 КВК України засудженим до довічного позбавлення волі може бути подано клопотання про його помилування після відбуття ним не менше 20 років призначеного покарання.
Керуючись ст. 72 (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), 81 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в:
в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у виді позбавлення волі за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Копію ухвали направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» для вручення засудженому.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_7