Справа № 396/1039/20
Провадження № 1-кс/396/222/20
УХВАЛА
24.07.2020 року Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду в м.Новоукраїнка клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта неповна середня, працює СТОВ "Колос" охоронцем, особа з інвалідністю 3 групи, на утриманні малолітніх неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше судимий, але в силу ст. ст. 89 КК України, вважається не судимий,
Слідчий СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_4 24.07.2020 року за погодженням з прокурором Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .
З клопотання та копії повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.
Із змісту даного клопотання вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2020 року близько 00.15 год., більш точного часу слідством не встановлено, підозрюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували у домоволодінні, що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої. В цей час до них зателефонувала їхня знайома потерпіла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та останні запропонували їй приєднатись до них для спільного вживання алкоголю. Через деякий час, а саме 25 хв. потерпіла ОСОБА_8 дійшла до домоволодіння, де проживає ОСОБА_7 , АДРЕСА_2 за адресою та, зайшовши до подвір`я, попрямувала до приміщення гаражу, де розпочала спільно із підозрюваним ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вживати алкоголь.
Близько 01.00 год. ОСОБА_7 запропонував потерпілій ОСОБА_8 та підозрюваному ОСОБА_5 пройти до середини будинку, на що останні згодились та зайшли до його приміщення. Перебуваючи у спальній кімнаті будинку у ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 виник прямий умисел на вчинення групового статевого акту з потерпілою ОСОБА_8 та вони запропонували останній, на що потерпіла ОСОБА_8 відмовилась. В цей час ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_5 з метою реалізації свого умислу на насильницьке задоволення своєї статевої пристрасті вирішили із застосуванням психологічного (залякування, погрози застосування фізичного насильства) та фізичного насильства, без добровільної згоди потерпілої ОСОБА_8 вступити з нею в статевий акт.
Підозрюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування потерпілої ОСОБА_8 , в присутності неповнолітніх осіб ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які за вказівкою ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_5 фіксували на відеозапис на телефони, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на зґвалтування потерпілої ОСОБА_8 з метою залякування взяли до рук дерев`яні палиці та імітуючи удари почали примушувати останню роздягатись, шарпаючи останню за руки та одяг. На вказані протиправні дії потерпіла ОСОБА_8 чинила опір та просила її випустити із будинку, намагалась вирватись від підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та покинути будинок. Однак, на прохання потерпілої підозрюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не реагували та зачинивши вхідні двері будинку на замок, ОСОБА_7 помістив ключі до кишені, та застосовуючи фізичну силу не даючи змоги вирватись потерпілій ОСОБА_8 із будинку.
З метою подолання опору потерпілої ОСОБА_8 підозрюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наносили удари долонями в обличчя та тулубу потерпілої, висловлювали погрози фізичного насильства у формі грубої нецензурної лайки та погроз нанесення ударів дерев`яними палицями, наносячи удари поряд з потерпілою, тим самим подолали її опір сексуальному насильству.
Продовжуючи свої злочинні дії, підозрюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_7 після примушування потерпілої ОСОБА_8 вступити з ними в оральний контакт, погрожуючи її фізичним насильством, почали наносити удари в область ніг поетрпілої ОСОБА_8 . Далі, не бажаючи припинення своїх протиправних дій, в період часу з 03.00 год. до 06.00 год. 22.07.2020 року розпочали по черзі застосовуючи фізичне насильство відносно потерпілої ОСОБА_8 , яка оборонялася руками та ногами, однак проти її волі та бажання, долаючи опір потерпілої, підозрюваний ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вступали в насильницький груповий статевий акт з потерпілою ОСОБА_8 вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій.
Згідно повідомлення про підозру від 23.07.2020 року ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчиненого групою осіб, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 152 КК України.
23.07.2020 року захисником підозрюваного ОСОБА_11 подано до суду письмове заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обгрунтовуючи його тим, що застосування запобіжних заходів до гр. ОСОБА_7 є безпідставним так як не має на меті забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, наведеним у ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду; не знищував, не переховував, не спотворював будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; не впливав незаконно на інших учасників справи; не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином; не вчиняв інших кримінальних правопорушень. Крім того, із матеріалів доданих до клопотання слідчого не вбачається наявність обґрунтування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Не надано інформації, яка б давала підстави стверджувати про те, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Не враховано те, що ОСОБА_5 , має постійне місце проживання, характеризується посередньо. Зважаючи на викладене, захисник просить відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обравши альтернативний, більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор, слідчий під час розгляду клопотання підтримали, просили його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що викладені в клопотанні та неможливість їх запобігання, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять достатніх доказів про існування оголошених ризиків, просили обрати відносно підозрюваного інший захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту, врахувавши стан здоров`я та психічний стан захворювання підозрюваного та неможливість останнього утримуватися під вартою
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, оцінивши в сукупності всі обставини, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , які клопотання підтримали, підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , які вказують на недоведеність оголошених ризиків та просять застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя встановлює, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також, чи доводять надані стороною обвинувачення докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушив вимоги пунктів 2, 3 частини 1 статті 194 КПК України.
Водночас, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Пунктом 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Суд враховує положення ст. 5 Конвенції, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.177, 183 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтоване застосування саме такого виду запобіжного заходу.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Встановлено, що 23.07.2020 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенняь, передбаченого ч.3 ст.152 КК України (а.к. 34-38).
Оскільки термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Об`єктивна підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколами огляду місця події від 23.07.2020 року (а.к. 13-18, 22-23), від 22.07.2020 року (а.к. 22-23); протоколами допиту малолітніх (неповнолітніх) свідків ОСОБА_10 від 22.07.2020 року (а.к. 24-28), ОСОБА_9 від 22.07.2020 року (а.к. 29-31), яких було допитано в присутності їх законних представників, свідків попереджено про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань та за завідомо неправдиве показання; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 22.07.2020 року (а.к. 19-21), підстав оговорювати підозрюваного за твердженням ОСОБА_5 в останніх не було.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 152 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким злочином. Санкцією ч.3 ст. 152 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.
Слідчий суддя приймає до уваги, обставини кримінального провадження, особу підозрюваного, який має повних 29 років від народження, має неповну середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо, є особою з інвалідністю дитинства ІІІ групи, на час розгляду клопотання подано характеристику слідчим, що працював в СТОВ "Колос" охоронцем з 08-22.07.2020рр., дана характеристика підписана не роботодавцем, а старшим охоронцем, характеристика за місцем проживання Рівнянської сільської ради не містить інформації про місце роботи підозрюваного, крім того висновок МСЕК містить протипоказання про роботу в нічний час, тому суд вважає що зазанчена інформація підлягає перевірці стороною обвинувачення.
Підозрюваний проживає разом із матір`ю, не одружений, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, на "Д" обліку і лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий 13.12.2018 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 259 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, судимість в установленому законом порядку знята та погашена., в силу ст. 89 КК України вважається не судимий.
Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі матиме можливість:
- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення відповідальність за яке передбачене покарання до 12 років позбавлення. Таким чином, обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний може ухилятися від кримінальної відповідальності, у зв`язку з доведеністю його вини йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від органу досудового розслідування та суду, оскільки не пов`язаний трудовими відносинами;
- можливість незаконно впливати на потерпілу, неповнолітніх свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що не дасть дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні.
При цьому, суд погоджується із стороною захисту, що ризики на які посилається сторона публічного обвинувачення висловленні у формі припущення, так як належних та допустимих доказів, які б свідчили, що останній перебуваючи за місцем проживання може продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, так як дане кримінальне правопорушення було вчинено одноразово, підозрюваний в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості.
Враховуючи зазначені вище ризики, наявність обґрунтованої підозри, особу підозрюваного, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії досудового слідства є найбільш прийнятним, а інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України з наступних причин:
- особисте зобов`язання - не доцільно застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та його застосування не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків;
- особиста порука - на адресу слідчого відділу та прокуратури, суду не надходили для розгляду письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ;
- застава - слідчому чи прокурору, суду не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;
- домашній арешт - не доцільно застосувати зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, серйозність висунутої підозри, що свідчить про його високу суспільну небезпеку, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.
Таким чином, на думку слідчого судді, посилання захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є неспроможними, оскільки, на переконання слідчого судді, інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити мети їх застосування, визначеної у ст. 177 КПК України.
Будь яких доказів, які беззаперечно б свідчили, що за станом здоров`я останній не може триматися під вартою стороною захисту не подано, довідки про медичне обстеження датовані 2000,2001, 2006, 2008,2013рр. та чергове обстеження заплановане на грудень 2020рр., суд приймає до уваги, що підозрюваний є особою з інвалідністю та має психічне захворювання, але стан осудності може бути підтверджений виключно висновком експерта, експертиза ще не призначена в межах даного провадження, інших доказів, які б давали можливість застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, підозрюваним та захисником не подано суду.
Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.
А тому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою особливо тяжкого злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
В даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
При цьому, слідчий суддя оцінює можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на потерпілу, неповнолітніх свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань та визнає за реальну небезпеку його можливість ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування, тобто до 19.09.2020 року.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Суд, вважає за необхідне скористатися правом, наданим ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , вчинено із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Новоукраїнського ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Кропивницький слідчий ізолятор", який рахувати з 18 год. 39 хв. 22.07.2020 року.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, але не довше, ніж в межах строків досудового розслідування.
Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 19.09.2020 року о 18 год. 39 хв.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали покласти на Новоукраїнський ВП ГУ НП в Кіровоградській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з часу її проголошення.

Повний текст ухвали складено 24.07.2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1