У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5734/20
Провадження № 1-кс/210/2019/20

"13" жовтня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001177 від 11.10.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Одрадне Широківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальна освіту, офіційно працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13 жовтня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що 10.10.2020 приблизно о 23.30 годині ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом з раніше йому знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території парку імені Богдана Хмельницького в Металургійному районі м. Кривого Рогу, за приміщенням Палацу водних видів спорту КПНЗ «ДЮСШ №1», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності буд. №2, де на ґрунті виниклих раніше неприязних відносин, ОСОБА_6 вчинив сварку з останнім, під час якої у нього виникла гостра неприязнь до ОСОБА_7 та умисел на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи з умислом спрямованим на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, не переслідуючи за мету заподіяння йому смерті, приблизно о 23:40 годин 10.10.2020 умисно, зі значною силою завдав потерпілому ОСОБА_7 , який стояв звернутим до нього обличчям, 1 удар правою рукою в область обличчя, від якого останній не втримався на ногах та впав на бетонне покриття.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , спрямований на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні до нього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, та бажаючи настання саме таких наслідків, проявляючи агресію, не переслідуючи за мету заподіяння останньому смерті, стоячи з правої сторони тіла ОСОБА_7 , наніс йому 2 удари в область обличчя та з місця вчинення злочину пішов, а потерпілий ОСОБА_7 від отриманих в результаті протиправних дій, несумісних з життям тілесних ушкоджень в області голови, в незначний проміжок часу помер на місці злочину.

Цього ж дня, 10.10.2020, приблизно о 23.56 год. потерпілого ОСОБА_7 було виявлено на території парку імені Богдана Хмельницького в Металургійному районі, м. Кривого Рогу з ознаками насильницької смерті. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2252 від 12.10.2020 смерть ОСОБА_7 настала внаслідок нападу з використанням фізичної сили, набряк-набухання головного мозку, забій мозку, крововиливи під оболонки мозку, перелом основи черепу, які за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками "умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого".

У вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , якому 12.10.2020 року було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні.

Діяння ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

Слідчий зазначає, що в ході проведення досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме: оглядом трупа, оглядом місця події від 11.10.2020, , показаннями свідків: ОСОБА_8 ОСОБА_9 , оглядом предмета від 12.10.2020, речовими доказами.

Крім того, слідчий зазначає, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, застосування саме виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим, а запобігти встановленим ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою неможливо.. Крім того, просить у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, вчиненого із застосування насильства, що спричинило загибель людини.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити його.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати запобіжний захід домашній арешт.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати запобіжний захід домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Металургійного ВП КВП ГУНП Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001177 від 11.10.2020р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 , підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань;

-протоколом огляду трупу від 11.10.2020;

-протоколом огляду місця події від 11.10.2020;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.10.2020;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 11.10.2020;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Крім того, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років. ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше судимий, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, так як останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, санкція яких передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 10 років позбавлення волі, що збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу. Крім того, слідчим та прокурором доведено, що існують реальні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 залишаючись на свободі, матиме змогу незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. В свою чергу втеча підозрюваного ОСОБА_6 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин кримінального провадження та подальшому його судовому розгляду.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до п. 2 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення розміру застави, належним чином забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001177 від 11.10.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 11.10.2020 року по 10.12.2020 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1