справа №133/1226/20
провадження №1-кс/133/916/20
УХВАЛА
Іменем України

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

07.10.20 року

В складі слідчого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6

у відкритому судовому засіданні в м. Козятині розглянувши клопотання слідчого СВ Козятинського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000638 від 12.08.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий СВ Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся в суд з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, пов?язаних з незаконних обігом наркотичних засобів та психотропних речовин і незаконному поводженні з бойовими припасами за наступних обставин.

Так, в період з лютого 2019 року по квітень 2020 року він незаконно збував, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого обмежено «верхівки рослин коноплі», тобто, «канабіс» та психотропну речовину - «амфітамін» за грошові кошти. Шість разів збував наркотичні засоби гр.. ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Також, в період з травня 2019 по березень 2020 він незаконно збував неодноразово наркотичні засоби, де в період з лютого 2019 року по квітень 2020 ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно з метою особистого збагачення, неодноразово, попередньою домовленістю з покупцями, збував, психотропну речовину - «амфітамін» за грошові кошти .

Також, ОСОБА_4 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зберігав бойові припаси, в кількості одинадцять штук,

07.05.2020 року о 16 годині 55 хвилин ОСОБА_4 затриманий, на підставі п. 2 ч.1 ст.208 КПК України. 08.05.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

09.05.2020 року слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 було обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05.07.2020 року включно.

01.07.2020 слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.08.2020 включно.

31.07.2020 слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.09.2020 включно.

31.07.2020 слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 13.10.2020.

17.09.2020 слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 07.10.2020

21.09.2020 року прокурором Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту відповідно до ст. 290 КПК України надав доручення про відкриття матеріалів кримінального провадження № 0000638 від 12.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, усім його сторонам.

28вересня 2020 року постановою слідчого відновлено досудове розслідування.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 07.10.2020 року .

На даний час виникає необхідність, ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Вказані слідчі і процесуальні дії вимагають значних затрат

Тому на даний час є необхідність у продовженні ОСОБА_4 строку тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, з урахуванням яких підозрюваному ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 , може продовжувати вчиняти нові злочини, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчиняти нові подібні кримінальні правопорушення.

Прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який, оскільки він не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_6 просили відмовити у задоволені клопотання про продовження ОСОБА_13 запобіжного заходу.

При цьому адвокат ОСОБА_14 пояснила, що із зазначених слідчим доказів, що надані до клопотання, вони не вказують, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обгрунтованою, оскільки сам протокол затримання ОСОБА_15 не може свідчити про його причетність до даних кримінальних правопорушень.

Жоден із інших доказів, на які посилається сторона обвинувачення, не дає підстав зробити обгрунтований, точний та достовірний висновок, що ОСОБА_4 причетний до вчинення тих кримінальних правопорушень, що йому інкримінують.

Жодної із вимог зазначених у п.5 ч.1 ст. 184 КПКУкраїни слідчий не дотримався - документи, на які він посилається у клопотанні про продовження строку гримання під вартою не містять доказів існування жодних із ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК

Слідчим не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду Та не було доведено ризику переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, не було наведено у клопотанні про продовження строку гримання під вартою додаткових мотивів для задоволення такого клопотання тощо, а тому можна вважати, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України по відношенню до ОСОБА_4 відсутній.

Слідчим не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні Та не надано жодного документу, що підтверджував би, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показань свідків, даних про особу, підтверджуючих його протиправну поведінку, інформації про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформації про кримінальні зв`язки особи тощо.

Слідчим у клопотанні про продовження строку тримання під вартою навіть не конкретизовано, на яких саме свідків і яким чином підозрюваний ОСОБА_4 може на них впливати.

Слідчим не надано жодного документу, довідок про те, що ОСОБА_4 вже притягався до кримінальної відповідальності, був засуджений, має не зняту чи не погашену судимість, схильний до протиправної поведінки, притягався до адміністративної відповідальності, інформації про те, що не будучи раніше судимим, ОСОБА_4 вчинив декілька злочинів, інформації про зловживання наркотичними засобами чи алкоголем тощо.

При цьому ОСОБА_12 посилається на практику Європейського суду з прав людини , зокрема і на з п.88 рішення Європейського суду з прав людини від 05 лютого 2013 року у справі "Мхітарян проти Російської Федерації" де зазначено, що на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильне скасуванню правила статті 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах.

Адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію адвоката ОСОБА_12 та додав, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 не обґрунтована, жодним доказом для підтвердження ним скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не доведена. Крім того ОСОБА_4 позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, позитивно характеризують сусіди по місцю проживання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного ОСОБА_4 , свідків, вивчивши матеріали надані до клопотання, пояснення адвокатів, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України та особливо тяжкого злочину передбаченого ч. 2 ст. 306 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 09.05.2020, відносно ОСОБА_4 , обраний запобіжних захід у вигляді тримання під вартою.

17.09.2020 слідчим суддею Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах досудового розслідування, тобто до 07.10.2020

21.09.2020 року прокурором Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту відповідно до ст. 290 КПК України надав доручення про відкриття матеріалів кримінального провадження № 0000638 від 12.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України, усім його сторонам.

Проте 28 вересня 2020 року постановою слідчого відновлено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

На даний час виникає необхідність, ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, з матеріалами кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Вказані слідчі і процесуальні дії вимагають значних затрат часу.

Відповідно до змісту ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою мас містити детальне обгрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Згідно з п.88 рішення Європейського суду з прав людини від 05 лютого 2013 року у справі "Мхітарян проти Російської Федерації" на національній владі лежить обов`язок встановити існування конкретних фактів, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою. Перекладання на затриману особу тягаря доведення цих аргументів рівносильне скасуванню правила статті 5 Конвенції, яка оголошує взяття під варту винятком з права на свободу, яке допустимо тільки в суворо визначених обставинах.

Не може продовження терміну утримання обвинуваченої під вартою бути застосовано і з тієї причини, що у справі, на думку обвинувачення, очікується призначення покарання у вигляді позбавлення свободи - рішення ССПЛ "Панченко проти Росії", "Ілійков проти Болгарії", "Летіли проти Франції", "Худойоров проти Росії", "Рохліна проти Росії".

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Проте дане клопотання слідчого не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до п.6 ч.1 ст. 184 КПК України, таке клопотання не містить обгрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Як вбачається із наданих доказів до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 по місцю проживання , роботи та навчання характеризується позитивно, його позитивно характеризували в судовому засіданні свідки, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, проживає в родині з батьками, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Крім того враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєні кримінальних правопорушень, що відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, підозра йому пред`явлена, стороною захисту не оскаржувалась, тому вважаю, що на даний час все ж таки існують ризики, що ОСОБА_4 він може впливати на свідків або ухилятися від органів досудового розслідування та суду, проте враховуючи всі зазначені вище обставини та практику Європейського Суду з прав людини вважаю, що йому необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до закінчення досудового розслідування, тобто до 13.10.2020 року. .

Керуючись ст.ст.131,132,176-178,183-184,197,199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Махаринці Козятинського району Вінницької області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід тритмання під вартою на цілодобовий домашній арешт в межах досудового розслідування, тобто до 13 жовтня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати на виклики уповноважених осіб органу досудового слідства та суду; не залишати без дозволу слідчого чи суду місце проживання АДРЕСА_2 цілодобово.

Роз`яснити ОСОБА_4 положення ч.5 ст. 181 КПК України, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_4 прокурору та направити уповноваженій службовій особі Козятинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1