1-в/214/124/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо процесуальних питань, пов`язаних з виконанням вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року, поданого в інтересах його підзахисного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Буг Миколаївської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, цим же вироком визначено, що строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня виконання вироку, тобто з часу його затримання, зарахувавши у строк відбуття покарання час знаходження засудженого ОСОБА_4 під вартою, а саме з 19 липня 2012 року по 17 липня 2012 року включно, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.10.2020 року виправлено описку у вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року щодо ОСОБА_4 та вважати правильним строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 19 липня 2012 року по 17 липня 2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У своєму клопотанні, уточненому та підтриманому в судовому засіданні, захисник засудженого ОСОБА_4 просить суд звільнити останнього від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08.04.2014 року, в обґрунтування якого послався на те, що зазначеною статтею вказаного Закону звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, тому, оскільки ОСОБА_4 було засуджено 27 жовтня 2015 року вироком апеляційного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, а ухвалою Вознесенського міжрайонного суду від 19.11.2020 року зараховано ОСОБА_4 у цей строк покарання строк його попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 19 липня 2012 року по 17 липня 2014 року, тому, оскільки ОСОБА_4 відбув майже 4 роки призначеного строку основного покарання за злочин, не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, а отже він підлягає звільненню від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08.04.2014 року.

Засуджений ОСОБА_4 просив суд клопотання його захисника задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році».

Прокурор у судовому засіданні вважала, що клопотання непідсудне Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу і повинно розглядатись судом за місцем відбування ОСОБА_4 покарання в ДУ «Вознесенська ВК №72», що передбачено ст. 539 КПК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Як видно з матеріалів кримінальної справи №435/11022/12, ОСОБА_4 засуджено 11 листопада 2013 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК Украйни до 6 років позбавлення волі з частковою конфіскацією майна, скасованого 27 жовтня 2015 року вироком апеляційного суду Дніпропетровської області в частині призначеного покарання та призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, цим же вироком визначено, що строк покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з дня виконання вироку, тобто з часу його затримання, зарахувавши у строк відбуття покарання час знаходження засудженого ОСОБА_4 під вартою, а саме з 19 липня 2012 року по 17 липня 2012 року включно, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 20.10.2020 року виправлено описку у вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року щодо ОСОБА_4 та вважати правильним строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 19 липня 2012 року по 17 липня 2014 року (т.9, а.с.32-45, т.10 а.с.34-36).

Ухвалою Вознесенського міжрайонного суду від 19.11.2020 року зараховано ОСОБА_4 у цей строк покарання строк його попереднього ув`язнення за правилами, визначеними ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 19 липня 2012 року по 17 липня 2014 року (т.10 а.с.57-59).

Таким чином, ОСОБА_4 відбув майже 4 роки призначеного строку основного покарання, тобто не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08.04.2014 року (далі по тексту Закон), звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст. 1 цього Закону, засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді, а також за ініціативою обвинуваченого та його захисника.

Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Отже, оскільки ОСОБА_4 учинив злочин, не поєднаний з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, на день набрання чинності цим Законом відбув не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання, обвинувачений та його захисник просили суд застосувати до нього амністію, звільнивши його від покарання за вчинений злочин, а тому обвинувачений підлягає звільненню від відбування покарання згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Стосовно думки прокурора щодо непідсудності клопотання Саксаганському районному суду м. Кривого Рогу суд зазначає наступне.

Клопотання адвоката ОСОБА_5 щодо процесуальних питань, пов`язаних з виконанням вироку апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.10.2015 року, поданого в інтересах його підзахисного ОСОБА_4 , надійшло до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу 04 травня 2020 року, що відповідало вимогам ч. ч. 1 та 2 ст. 539 КПК України, оскільки ОСОБА_4 перебував на волі та самостійно з`явився до суду для участі в розгляді клопотання, і його було затримано лише 14 липня 2020 року та направлено для відбування призначеного покарання до ДУ «Вознесенська ВК №72», тобто, коли тривав розгляд клопотання по суті, тому суд прийшов до висновку закінчити розгляд клопотання саме Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537-539, ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08.04.2014 року, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» №1185-VІІ від 08.04.2014 року.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 30 листопада 2020 року.