ВИРОК
іменем України
29 січня 2021 рокуСправа №451/21/21
Провадження № 1-кп/451/125/21

Радехівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар с/з ОСОБА_2

Справа № 451/21/21

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів матеріали кримінального провадження № 0000102 від 24.11.2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрів, Радехівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129, ч.2 ст.125 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 - 24.11.2020, близько 00:30 год. знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 взяв в руки господарський ніж з яким підійшов до матері ОСОБА_5 , яка в той час знаходилась в кімнаті будинку та спала. В подальшому на грунті неприязних відносин, стягнув останню з дивану на підлогу за светр, утримуючи рукою потерпілу ОСОБА_5 за шию, висловлював погрози в її сторону, що вб`є, демонструвавши вказаний ніж. В результаті потерпіла ОСОБА_5 сприйняла погрозу сина як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив проступок, передбачений ч.1 ст. 129 КК України погроза вбивством, що була сприйнята потерпілою як реальна підстава побоюватися здійснення цієї погрози.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 - 24.11.2020, близько 00:30 год. перебуваючи в АДРЕСА_1 взяв в руки господарський ніж з яким підійшов до матері ОСОБА_5 , яка в той час знаходилась в кімнаті будинку та спала. В подальшому на грунті неприязних відносин, стягнув останню з дивану на підлогу за светр, утримуючи рукою потерпілу ОСОБА_5 за шию, висловлював погрози в її сторону, що вб`є, демонструвавши вказаний ніж. Після чого, підвів потерпілу ОСОБА_5 з підлоги та посадив на диван, при цьому наніс декілька ударів рукояткою ножа по голові матері та наніс лезом ножа удар по правій кисті руки, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді одного садна на шиї та різаної рани поверхні правої кисті.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №70/2020 від 24.11.2020 - спричинені потерпілій вищезазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованих йому проступках визнав повністю та згідно ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань. Просить суворо не карати, просив пробачення у потерпілої.

18.01.2021 року потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що обвинувачений являється її сином, 24.11.2020, близько 00:30 год. знаходилась у своїй кімнаті та спала за адресою: АДРЕСА_1 , в цей час до її кімнати зайшов обвинувачений, підійшов до її ліжка де вона спала, стягнув її з дивану на підлогу за светр при цьому утримував рукою її за шию, висловлював погрози в її сторону, що вб`є при цьому демонструючи їй ніж. Погрозу обвинуваченого сприйняла як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. В подальшому, обвинувачений підвів її з підлоги та посадив на диван, при цьому наніс декілька ударів рукояткою ножа по голові та наніс лезом ножа удар по правій кисті руки, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді одного садна на шиї та різаної рани поверхні правої кисті. Претензій до обвинуваченого не має, оскільки як мама - йому вибачає, просить суворо не карати,

29.01.2021 року потерпіла в судове засідання не з`явилась, на адресу суду подала заяву від 18.01.2021 року про продовження розгляду справи у її відсутності, претензій до обвинуваченого не має, просить суворо не карати, щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 129, ч.2 ст. 125 КК України , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому проступку грунтується на даних у судовому засіданні показаннях потерпілої.

Суд вважає доведеним що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у спричиненні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, яке вірно кваліфіковано по ч.2 ст. 125 КК України.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразились в погрозі вбивством, оскільки у потерпілої були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, вчинив кримінальне правопорушення, яке вірно кваліфіковано по ч.1 ст.129 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальними проступками; особу обвинуваченого, який згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває та думку потерпілої, яка просить призначити покарання за розсудом суду.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно для його виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, ч. 1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі.

При призначенні покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень згідно ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з цим, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку відповідно до вимог ст. 75 КК України та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів у даному кримінальному провадженні вирішуватимуться в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України - 1 рік 5 місяців обмеження волі;

за ч. 1 ст. 129 КК України 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 5 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 5 місяців.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речовий доказ - господарський ніж, який згідно постанови про визнання речовим доказом від 24.11.2020 року визнаний речовим доказом, знаходиться в спецпакеті НП № 3495805 та переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області знищити.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Радехівський районний суд Львівської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддяОСОБА_1