СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004372 від 24.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:
02 грудня 2020 року до суду надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Лідмастерс» , а саме: АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_2 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_3 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_4 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_5 .

Клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004372, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що що товариство з обмеженою відповідальністю «Лідмастерс» (надалі - Товариство або Заявник) являється юридичною особою за законодавством України, було створене 27 грудня 2019 року, директором Товариства під час його створення була призначена ОСОБА_4 , яка була і залишається єдиним учасником Товариства (розмір частки в статутному капіталі Товариства 100%) проживає за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, 05.05.2020 року, Товариством було прийнято на роботу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на посаду помічника директора (Директор з маркетингу), в обов`язки останньої входило: пошук кваліфікованих працівників, укладання договорів, контроль фінансової діяльності товариства та інше, також останній, ОСОБА_5 я, ОСОБА_4 надала своє кліше, з метою укладання договір щодо надання послуг з контрагентами на час моєї відсутності.

Через деякий час, ОСОБА_4 , вирішила призначити комерційного директора, та перекласти свої обов`язки на нього. Через декілька днів, днів мені зателефонувала ОСОБА_5 та повідомила, що в неї є давній знайомий ОСОБА_6 , який шукає роботу та готовий спробувати себе на посаді директора товариства, остання відрекомендувала його та сказала, що ручається за нього.

Так 31.08.2020 року, засновником Товариства, ОСОБА_4 , було призначено нового директора Товариства, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , має у власності автомобіль BMW X5 2003 р.в., державний номерний знак НОМЕР_8 , за рекомендацією ОСОБА_5 .

Після призначення ОСОБА_6 директором Товариства, ОСОБА_5 , повідомила мені, що буде повністю контролювати діяльність фірми та всі дії нового директора, а саме: укладання нових договорів, розрахунків з контрагентами, інші дії.

ОСОБА_5 постійно контролювала нового директора ОСОБА_6 та надавала йому вказівки, які він постійно виконував, останній був підконтрольний ОСОБА_5 , яка фактично здійснювала основну операційну діяльність Товариства.

В подальшому, засновником Товариства ОСОБА_4 , було проведено фінансовий аналіз діяльності товариства за період перебування на посаді директора Товариства ОСОБА_6 , та встановлено, що ОСОБА_5 та директор ОСОБА_6 вступили в злочинну змову та шляхом використання службових повноважень діяли у власних інтересах, а не в інтересах Товариства, а також діяли з метою привласнення майна Товариства, у тому числі шляхом підроблення офіційних документів Товариства.

Зважаючи на виявлені обставини, будучи єдиним засновником Товариства, ОСОБА_4 було прийняте рішення змінити директора Товариства, що було попередньо доведено до відома діючого на той момент директора ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Зміна директора відбулася в наступному порядку: 04 листопада 2020 року ОСОБА_6 було звільнено з посади директора, а з 05 листопада 2020 року директором Товариства, ОСОБА_4 призначила себе, отже з 05 листопада 2020 року директором Товариства стала його єдиний учасник ОСОБА_4

Вступивши на посаду директора в листопаді 2020 року, ОСОБА_4 отримала доступ до банківських документів Товариства, в яких містилася інформація про платіжні операції Товариства за минулі періоди.

ОСОБА_4 було встановлено, що незадовго до її нового призначення на посаду директора Товариства, колишній директор ОСОБА_6 вступивши у злочинну змову з ОСОБА_5 , попередньо знаючи про майбутнє звільнення директора ОСОБА_6 з посади директора здійснили привласнення грошових коштів Товариства в розмірі 1 560 216 (один мільйон п`ятсот шістдесят тисяч двісті шістнадцять) грн., шляхом перерахування коштів з банківського рахунку Товариства на особистий картковий рахунок ОСОБА_5 17 окремими платежами.

Відповідно до банківської виписки щодо зазначених операцій призначенням платежів за цими операціями є: «Для зарахування на картковий рахунок НОМЕР_9 для Матухно Надiї Iванiвни, IПН поворотну фiнансову допомогу зг. Дог.01/07 вiд 24.07.2020р.».

Не дивлячись на надання з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цим операціям формальної видимості як таких, що начебто здійснені на законних підставах (начебто операції здійснені на виконання договору позики [поворотної фінансової допомоги]), наступні обставини свідчать, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вступили у попередню злочинну змову з метою привласнення коштів Товариства, у тому числі шляхом підроблення офіційних документів.

Підробку договору від імені, директора Товариства ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснювали в офісному приміщення Товариства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_5 , також з приміщення офісу за допомогою електронного підпису ОСОБА_6 здійснив перерахування коштів на рахунок ОСОБА_5 .

Платежі про перерахування грошових коштів, були здійснені після повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про наявність незадоволення щодо виконання ними їх посадових обов`язків та про заплановане звільнення ОСОБА_6 з посади директора; платежі здійснювалися з 30.09.2020 року по 09.11.2020 року 17 різними платіжками, таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміли, що невдовзі вони втратять об`єктивну можливість та повноваження розпоряджатися майном Товариства, а тому реалізували свій злочинний умисел на заволодіння коштами Товариства до призначення нового директора ОСОБА_4

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміли, що вказана платіжна операція не відповідає інтересам Товариства, а навпаки шкодить їм, адже були перераховані майже всі наявні кошти Товариства, таким чином позбавивши Товариство навіть коштів на сплату податків та інших обов`язкових платежів, не кажучи про виконання Товариством своїх грошових зобов`язань перед контрагентами.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміли, що навіть якби директор Товариства дійсно хотів укласти від імені Товариства та виконати будь-який договір майнового характеру, у тому числі договір позики на суму позики 1 560 216 (один мільйон п`ятсот шістдесят тисяч двісті шістнадцять) гривень, у директора немає повноважень на укладення та виконання такого договору, у тому числі здійснення платежу, у силу обмежень, що встановлені частиною 2 статті 44 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», відповідно до якої такий правочин є значним, а тому потребує згоди учасників товариства, а в нашому випадку єдиний учасник Товариства ОСОБА_4 , не давала згоду на укладення та виконання жодних договорів позики.

З метою приховування слідів злочину в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вони як підставу для банківських переказів вказали договір поворотної фінансової допомоги № 01/07 від 24.07.2020 (термін «поворотна фінансова допомога» є терміном податкового законодавства, що відповідає поняттю договору позики у цивільному законодавстві), тобто надали вигляду, що договір начебто було укладено 24 липня 2020 року, коли директором Товариства був не ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 ; разом з тим, ОСОБА_4 не укладала від імені Товариства з ОСОБА_5 жодних договорів у цей день, що свідчить про підроблення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 офіційних документів Товариства (договору, платіжного доручення банку).

Між датою начебто укладення договору позики (24.07.2020) та датою здійснення банківських платежів начебто на виконання цього договору (платежі здійснювалися з 30.09.2020 року по 09.11.2020 року 17 різними платіжками) пройшов значний проміжок часу, що не характерно для договорів позики, адже для договорів позики характерним є зацікавленість та майновий інтерес позичальника в якнайшвидшому після укладення договору позики отриманні коштів для задоволення своїх майнових потреб. Крім того, згідно з положеннями ст. 1046 Цивільного кодексу України Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У той же час, отримання коштів через більш як три місяці з моменту начебто укладення договору позики свідчить про відсутність майнового інтересу ОСОБА_5 на отримання позики саме у періоді, коли начебто був укладений договір позики, а здійснення деяких з переказів за кілька днів до звільнення директора ОСОБА_6 та розуміючи, що новий директор викрив би злочинний умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та заблокував би переказ коштів, якраз свідчить про підроблення офіційних документів для надання видимості законності здійснених платежів та про злочинну змову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою заволодіння коштами Товариства.

Крім того, було встановлено що ОСОБА_7 , вчиняла і раніше привласнення грошових коштів Товариства, шляхом переказу коштів, на рахунок ТОВ «Оптима 21» код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та НОМЕР_12 відкритим в АТ "СБЕРБАНК", директором якого є батько ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , який також є засновником вказаного товариства (100% в статутному капіталі), в 7 платежів в період з 17.04.2020 по 17.04.2020 року.

Також ОСОБА_5 , після розлучення повернула прізвище, ОСОБА_9 .

Окрім того в ході проведення слідства було встановлено, що невідомі особи підробили нотаріальну довіреність, яку було складено на нотаріальному бланку НОМЕР_13 , та зареєстровано в реєстрі № 741, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , від імені потерпілої ОСОБА_11 , 20.11.2020 року, якою від імені останньої надали право гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчиняти дії, щодо укладення юридичних правочинів, що можуть спричинити юридичні наслідки щодо ТОВ «Лідмастерс» .

В подальшому гр. ОСОБА_12 діючи на підставі підробної довіреності 27.11.2020 року, від імені потерпілої ОСОБА_4 , передав частку в статутному капіталі в розмірі 100% гр. ОСОБА_13 , про що було складено акт прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Лідмастерс» , у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 .

30.11.2020 допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 , показала що будь які довіреності вона не підписувала, права третім особам діями від її імені вона також не давала.

Окрім в ході слідства було встановлено наступні рахунки ТОВ «Лідмастерс» , в банківських установах, а саме: АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_2 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_3 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_4 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_5 .

30.11.2020 року, наступні рахунки ТОВ «Лідмастерс» , в банківських установах, а саме: АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_2 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_3 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_4 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_5 , визнано речовими доказами, оскільки останні є об`єктом злочинного посягання.

Враховуючи ці дані, орган досудового розслідування вважає, що в рамках кримінального провадження № 0004372 виникла необхідність у накладенні арешту на грошові кошти та заборонити видаткові операції, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Лідмастерс» , а саме: АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_2 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_3 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_4 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_5 з метою збереження речових доказів та запобігання можливості їхнього приховування, псування, знищення, втрати, відчуження, використання.

Слідчий в судове засідання не прибув.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Власник майна був повідомлений про розгляд клопотання, просив розглядати справу у його відсутності.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до поданих на розгляд слідчого судді матеріалів кримінального провадження, на момент звернення до суду з цим клопотанням жодній особі не було повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні. Разом з цим, матеріалами кримінального провадження підтверджується проведення слідчих дій по відношенню до вилученого майна.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, виникла необхідність накладення арешту на вищевказані земельні ділянки, які визнані речовими доказами у межах даного кримінального провадження.

За таких обставин, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, а також належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт, яке може бути використано як докази у кримінальному провадженні, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість заявленого клопотання, що відповідає завданню кримінального провадження, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004372 від 24.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на на грошові кошти та заборонити видаткові операції, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Лідмастерс» , а саме: АТ «ПУМБ» НОМЕР_1 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_2 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_3 , АТ «СБЕРБАНК» НОМЕР_4 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_5 , за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.
Зобов`язати посадових осіб АТ «ПУМБ», АТ «СБЕРБАНК» та АТ КБ «ПРИВАТБАНК», надати довідку щодо залишку коштів на рахунку після накладення на нього арешту.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_15