Дата документу 01.02.2021 Справа № 554/828/20
Справа № 554/828/20
н/п 1-кс/554/1979/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2021 р. Октябрський районний суд м. Полтави у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтава клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001217 від 02.12.2019, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2020 (Справа № 554/828/20 н/п 1-кс/554/2424/20), -

встановив:

26.01.2021 до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави в частині вилучених грошових коштів котрі належать ФОП ОСОБА_4 , а саме: 3700 доларів США, 1070 Євро, 1930 гривень, котрі вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання заявник зазначає, зокрема, що у провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві знаходиться кримінальне провадження № 0001217 від 02.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. 17.02.2020 року у кримінальному провадженні № 0001217, на підставі клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань. розташованого у місті Полтаві ОСОБА_5 , про арешт майна слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави винесено ухвалу про задоволення клопотання слідчого та накладено арешт на майно, яке 11.02.2020 року у період з 10:40 год. по 15:50 год. було вилучено в ході проведення обшуку станції технічного обслуговування транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 . Вважав що з моменту накладення арешту і станом на час розгляду клопотання про скасування арешту майна, пройшло більше 9 місяців, органом досудового розслідування так і не встановлено осіб, які могли б бути причетні до можливого вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 364 КК України. У кримінальному провадженні № 0001217 жодній особі не повідомлено про підозру, як і не здобуто доказів того, що ОСОБА_4 вчинив будь-який злочин.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, на електронну адресу суду надіслав клопотання з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав подане клопотання та просив задовольнити.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, будучи належним чином повідомленим про день час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.

За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001217 від 02.12.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ГУНП в Дніпропетровській області, УПП в Дніпропетровській області, Департаменту патрульної поліції НП України, з метою отримання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2020 накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час обшуку проведеного 11.02.2020 на території та приміщеннях станції технічного обслуговування транспортних засобів за адресою м. Дніпро, вул. Берегова, буд. 153б, у кримінальному провадженні № 0001217 від 02.12.2019, а саме на: Договір про закупівлю послуг з ТО та ремонту автомобілів № 696 від 14.09.2017 на 4 арк.; Додаток № 1 до договору № 696 (вартість послуг запасних частин та матеріалів) на 10 арк.; Статут ТОВ «ДНДЗ ТРЕЙД» нова редакція на 18 арк.; Проект договору поставки № 02/07-1 від 02.07.2019; Папка синього кольору із актами виконаних робіт укладеними між ТОВ «ДНДЗ ТРЕЙД» та Департаментом патрульної поліції на 124 арк.; Грошові кошти здобуті злочинним шляхом, а саме: 3700 доларів США. 1070 Євро. 1930 гривень. Ключі від автомобілів: Ключ від автомобіля, із логотипом марки Тойота із написом № 401; Ключ від автомобіля із логотипом марки Тойота із написом № 602; Ключ від автомобіля із логотипом марки Тойота без написів; Ключ від автомобіля із логотипом марки Тойота із написом № 807; Ключ від автомобіля із логотипом марки Тойота із написом № 38-56; Ключ від автомобіля із логотипом марки Тойота із написом № 27-35; Ключ із брелком сигналізації від автомобіля із логотипом марки Хюндай із написом № 21-13; Автомобілі, вилучені на території станції обслуговування за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова 153Б: Автомобіль TOYOTA PRIUS н.з. на синьому фоні № 3856, екіпаж № 0109 із win кодом № НОМЕР_1 ; Автомобіль TOYOTA PRIUS н.з. на синьому фоні № 2329, екіпаж № 0807 із win кодом № НОМЕР_2 ; Автомобіль TOYOTA PRIUS н.з. на синьому фоні № НОМЕР_3 , екіпаж не зазначено із win кодом № НОМЕР_4 ; Автомобіль TOYOTA PRIUS н.з. на синьому фоні № НОМЕР_5 , екіпаж № 0602 із win кодом № НОМЕР_6 ; Автомобіль TOYOTA PRIUS н.з. на синьому фоні № НОМЕР_7 , екіпаж № 0401 із win кодом № НОМЕР_8 ; Автомобіль TOYOTA PRIUS н.з. на синьому фоні № НОМЕР_9 , екіпаж № 0317 із win кодом № НОМЕР_10 ; Автомобіль TOYOTA PRIUS н.з. на синьому фоні № НОМЕР_11 , екіпаж не зазначений із win кодом № НОМЕР_12 ; Автомобіль HYNDAI SONATA н.з. НОМЕР_13 , білого кольору із win кодом № НОМЕР_14 . Позбавлено власника майна права на його відчуження, розпорядження ним та користування.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).

Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Як зазначено вище, арешт на вказані грошові кошти накладено ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2020, тобто одинадцять місяців тому, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, підозру на теперішній час нікому не повідомлено, доказів зворотнього суду не надано.

Органом досудового розслідування не зазначено та не доведено, що вилучені грошові кошти були здобуті злочинним шляхом. ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного.

Враховуючи викладене, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, слідчий суддя вважає доведеним заявником, що на теперішній час, в подальшому застосуванні цього заходу у вказаній частині відпала потреба, що, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 та скасування арешту з вказаних в клопотанні грошових коштів.

На теперішній час слідчими не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу є потреба, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт грошових коштів.

Скасування арешту, накладеного на вказані грошові кошти за вказаних вище обставин, на теперішній час не створює будь-яких перешкод для збереження речових доказів та для подальшого розслідування кримінального провадження № 0001217 від 02.12.2019.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0001217 від 02.12.2019, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2020 (Справа № 554/828/20 н/п 1-кс/554/2424/20) задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.02.2020 (Справа № 554/828/20 н/п 1-кс/554/2424/20), в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 3700 доларів США, 1070 Євро, 1930 гривень, та повернути їх власнику ФОП ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1