У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.05.2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, українця, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий: востаннє - 08.10.2019 року Жовтневим районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить оскаржуваний вирок суду змінити в частині призначення покарання. Пом якшити покарання, призначивши 2 роки позбавлення волі. На підстав ст.70 КК України призначити 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

_____________________________________
провадження № 11-кп/812/693/20 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8
категорія ст.185 ч.2 КК України доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.08.2019р. і за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08.10.2019р., остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання зарахувано відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 08.10.2019 року з 07.05.2019р. до набрання вироком законної сили.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає можливим змінити оскаржуваний вирок в частині призначення покарання.

Вважає призначене покарання занадто суворим.

Стверджує, що судом фактично не враховано пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, сприяння в розкритті злочину та незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 .

Встановлені судом першої інстанції обставини.

16.06.2018 року близько 08.30 год. ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов до приміщення магазину, що займається продажем мобільних телефонів, який розташований на торгівельних місцях №№355, 356 на Центральному ринку в місті Миколаєві, де на стелажі побачив мобільний телефон. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку продавця ОСОБА_9 , таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J2 Prime», який був на стелажі, та сховав його в задній карман своїх шортів, після чого, утримуючи викладене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 3200 грн.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без змін, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Фактичні обставини злочину, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку ці вимоги закону при призначені покарання ОСОБА_6 дотримані.

Мотивуючи призначення покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані щодо особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став та знову вчинив крадіжку, не працює, перебуває на обліку в МОНД з 2015 року з діагнозом - РПП внаслідок вживання опіоїдів, канабіноїдів, алкоголю, синдром залежності, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, страждає невиліковними хворобами.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнав рецидив злочину.
Не є слушним твердження апелянта, що судом при призначенні покарання фактично не було враховано такі пом`якшуючи обставини як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, внаслідок чого призначено занадто суворе покарання.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 неоднаразово судимий саме за вчинення корисливих умисних злочинів, не має стабільного джерела доходів, оскільки ніде не працює, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений обрав собі протизаконний шлях для задоволення своїх матеріальних потреб та про його небажання ставати на шлях виправлення.
Окрім того, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину.
За такого, доводи захисника, що ОСОБА_6 можливо було призначити більш м`яке покарання є безпідставними.

Колегія вважає, що рішення суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на визначений у вироку строк є вірним і достатньо умотивованим, воно узгоджується з вимогами кримінального закону, відповідає меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для зміни вироку та його пом`якшення, про що просить апелянт, а тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.05.2020 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: