Дата документу 12.10.2020 Справа № 554/7573/20
УХВАЛА
іменем України
12 жовтня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001076 від 12 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, щодо нерозгляду заяви від 05 серпня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України (поштове відправлення від 13 серпня 2020 року), в якій він просить визнати бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, уповноваженого на розслідування кримінального провадження №0001076 від 12 червня 2020 року, незаконною; зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, розглянути подану ним заяву від 05 серпня 2020 року про залучення до кримінального провадження як потерпілого та прийняти процесуальне рішення у порядку, визначеному ч.2 ст.220 КПК України. Одночасно зі скаргою просить поновити строк на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки він є засудженим до довічного позбавлення волі, на даний час перебуває у ДУ «Полтавська УВП (№23)», кореспонденцію направляє та отримує виключно засобами поштового зв`язку, а також до теперішнього часу не отримав рішення або відповіді за результатами розгляду його заяви.

На обґрунтування скарги заявник ОСОБА_5 посилається на ті обставини, що 05 серпня 2020 року на адресу слідчого ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, він направив заяву, в порядку ст.55 КПК України, про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001076 від 12 червня 2020 року та вручення йому пам`ятки про права і обов`язки потерпілого. Зазначає, що станом на час подання скарги вказану заяву не розглянуто, будь-якої інформації про результати розгляду, жодної відповіді або постанови про відмову у задоволенні клопотання заявнику не надходило. Як слідує зі скарги, наявні підстави стверджувати, що слідчим заяву взагалі не розглянуто всупереч вимог ст.220 КПК України. На цій підставі заявник просить задовольнити вимоги поданої скарги.

Ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 18 серпня 2020 року, 25 серпня 2020 року, 28 серпня 2020 року, 18 вересня 2020 року, 05 жовтня 2020 року забезпечено проведення судових засідань по скарзі в режимі відеоконференції з Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№23)», в якій перебуває ОСОБА_4 (а.с.20, 30, 37, 42, 46).

Також ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 13 серпня 2020 року доручено директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області призначити ОСОБА_4 захисника для надання правової допомоги на час розгляду його скарги (а.с.19, 26).

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання, призначене в режимі відеоконференції, повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений завчасно та належним чином. На адресу суду надав письмову заяву про розгляд скарги без участі (а.с.50).

За таких обставин, слідчий суддя вважає можливим розгляд скарги без участі заявника, оскільки представництво інтересів ОСОБА_4 у судовому засіданні здійснюється його адвокатом.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 , залучений слідчим суддею за клопотанням ОСОБА_4 для здійснення його захисту за призначенням (а.с.19, 26), у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд без участі, в якій заперечував проти задоволення скарги у зв`язку з тим, що постановою від 25 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, про що останньому направлено копію даного рішення. На підставі викладеного, просить у задоволенні скарги відмовити за безпідставністю (а.с.51).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя вважає, що дану скаргу можливо розглянути без участі осіб, які не з`явились, та прийняти рішення по суті скарги на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тобто наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознаками відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст.220 КПК України, відповідно до якої клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Судом установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0001358 від 08 липня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.374, ч.1 ст.384, ч.1 ст.365, ч.2 ст.365, ч.2 ст.374, ч.2 ст.372, ч.2 ст.366, ч.2 ст.384, ч.2 ст.374 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_4 .

Як слідує з представлених суду копій документів матеріалів кримінального провадження, постановою прокурора матеріали кримінальних проваджень №0000840 від 16.06.2020 року за ч.1 ст.366 КК України, №0000841 від 16.06.2020 року за ч.1 ст.374 КК України, №0000839 від 16.06.2020 року за ч.2 ст.365 КК України, №0001076 від 15.06.2020 року за ч.1 ст.365 КК України, №0000710 від 26.05.2020 року за ч.1 ст.366 КК України, №0000103 від 22.05.2020 року за ч.1 ст.366 КК України об`єднані в одне провадження від №0000103.

Разом із тим, постановою прокурора матеріали кримінальних проваджень №0001358 від 08.07.2015 року за ознаками ч.2 ст.365, ч.1 ст.384, ч.1 ст.374 КК України, №0001359 від 08.07.2015 року за ознаками ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.374, ч.1 ст.384 КК України, №0000118 від 19.06.2020 року за ознаками ч.1 ст.366 КК України, №0000119 від 19.06.2020 року за ознаками ч.1 ст.366 КК України, №0001307 за ознаками ч.1 ст.366 КК України, №0000984 від 02.08.2017 року за ознаками ч.1 ст.364 КК України, №0000103 від 22.05.2020 року за ознаками ч.1 ст.365, ч.2 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.374 КК України, №0000101 від 21.05.2020 року за ознаками ч.2 ст.365 КК України, №0000123 від 25.06.2020 року за ознаками ч.2 ст.374 КК України, №0001008 від 13.07.2020 року за ознаками ч.1 ст.366 КК України, №0001007 від 13.07.2020 року за ознаками ч.1 ст.384 КК України, №0001045 від 15.07.2020 року за ознаками ч.2 ст.365 КК України, №0001046 від 15.07.2020 року за ознаками ч.2 ст.374 КК України, №0000958 від 02.07.2020 року за ознаками ч.2 ст.372 КК України, №0000959 від 02.07.2020 року за ознаками ч.2 ст.366 КК України, №0000960 від 02.07.2020 року за ознаками ч.2 ст.365 КК України об`єднані в одне провадження під №0001358 (а.с.52).

05 серпня 2020 року ОСОБА_4 звернувся на адресу слідчого Територіального управління, розташованого у м.Полтаві із заявою про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні №0001076 від 12 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, у якому просив залучити його як потерпілого, надати пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого, а також про результати розгляду даного клопотання повідомити його письмово за вказаною адресою та у строки, передбачені ч.1 ст.220 КПК України (а.с.6-7).

Як вказує заявник, станом на час звернення до суду зі скаргою, на своє звернення жодної відповіді чи процесуального рішення не отримав, у зв`язку з цим, вважає, що допущено бездіяльність щодо нерозгляду поданої заяви та невиконання вимог ст.220 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається з наявних матеріалів, заява ОСОБА_4 від 05 серпня 2020 року надійшла на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, та з урахуванням прийнятих рішень про об`єднання кримінальних проваджень, розглядалась слідчим в рамках кримінального провадження №0001358 від 08 липня 2015 року, про що суду надано документальне підтвердження.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 25 серпня 2020 року у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_4 щодо визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001358 від 08.07.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.374, ч.1 ст.384, ч.1 ст.365, ч.2 ст.365, ч.2 ст.374, ч.2 ст.372, ч.2 ст.366, ч.2 ст.384, ч.2 ст.374 КК України, відмовлено; роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення (а.с.51-52). Копію вказаної постанови цього ж дня направлено на адресу ОСОБА_4 (а.с.53).

Отже, на момент розгляду скарги встановлено, що заява ОСОБА_4 після її отримання слідчим була розглянута у найкоротший строк, про що прийнято відповідне процесуальне рішення - постанову, яку направлено заявнику, що вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження в цій частині у розумінні норм ст.220 та п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що і похідні вимоги скарги ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого розглянути подану ним заяву від 05 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0001076, не підлягають задоволенню.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

Суд звертає увагу на те, що у разі незгоди заявника із постановою від 25 серпня 2020 року, вказане процесуальне рішення слідчого становить самостійний предмет оскарження на досудовому провадженні згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України. Разом із тим, вимоги про скасування згаданої постанови про відмову у визнанні потерпілим у скарзі не міститься, а тому не є предметом даного розгляду в силу положень ст.26 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Крім того, у скарзі заявник просив поновити пропущений строк на оскарження.

Беручи до уваги доводи, зазначені в скарзі, зокрема, щодо направлення та отримання кореспонденції ОСОБА_4 і подання ним заяви від 05 серпня 2020 року через адміністрацію установи для відправки засобами поштового зв`язку, які не були спростовані, ураховуючи, що ОСОБА_4 є засудженим за вироком суду та перебуває в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», тому слідчий суддя вважає, що в даному випадку заявник, звертаючись з даною скаргою 12 серпня 2020 року строк, передбачений ч.1 ст.304 КПК України, не пропустив, а відтак звернувся за судовим захистом своїх прав в межах строків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 220, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001076 від 12 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, щодо нерозгляду заяви від 05 серпня 2020 року, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1