Справа № 645/800/20
Провадження № 1-кп/645/551/20

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001779 від 14 грудня 2019 року щодо :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, дітей не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 cт. 286 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 13.12.2019 року приблизно о 23.00, керував технічно придатним автомобілем «ДЕУ Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. П. Григоренка у м. Харкові зі сторони вул. Олімпійської в напрямку пр. Московського зі швидкістю приблизно 50 км/год.

Під час руху, в районі будинку № 3 по пр. П. Григоренка у м. Харкові, ОСОБА_5 , діючи необережно, порушив вимоги п.18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

п. 18.1:«Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а при необхідності зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека» та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїжджу частину по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку його руху.

Внаслідок події ОСОБА_6 було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому зовнішнього виростка великогомілкової кістки правої гомілки.

Порушення ОСОБА_5 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 7/19/20СЕ-20 від 16.01.2010, знаходяться у причинному зв`язку з подією та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , винним себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю, при цьому показав, що він підробляє в таксі, 13.12.2019, приблизно о 23.00 годині, він керував транспортним засобом «ДЕУ Ланос», рухався по пр. П.Григоренка зі сторони вул. Олімпійській в напрямку пр. Московського в м. Харкові. Було не дуже добре освітлення та йшов дрібний дощ, був мокрий асфальт. Його автомобіль наближався до пішохідного переходу, він нікого не бачив на переході, став пригальмовувати, побачив тінь людини, автомобіль стало заносити, він не зміг зупинитись та збив потерпілого. Він одразу підійшов до потерпілого та викликав швидку допомогу. Зазначив, що він компенсував потерпілому витрати на лікування в розмірі 2000 гривень. У скоєному щиро каявся, просив суворо не карати та не позбавляти його права керування транспортними засобами, так як раніше він не порушував правил Дорожнього руху та не притягувався до відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він 13.12.2019 року близько 23.00 години, вийшов із тролейбуса та йшов по пішохідному переходу, попереду нього, а також позаду йшли пішоходи. Він бачив, що автомобіль ОСОБА_5 стояв на світлофорі, він вже закінчував перехід по пішохідному переходу та відчув поштовх автомобілем та впав і втратив свідомість. Отямився тільки в автомобілі швидкої допомоги. Зазначив, що автомобіль ОСОБА_5 до ДТП не бачив, обвинувачений дав йому на лікування 2000 гривень. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6047 грн.11 копійок, а також моральної шкоди в розмірі 10000 гривень підтримав та просив задовольнити.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не оспорював вказані вище фактичні обставини справи, та визнав провину в повному обсязі, тому суд відповідно до вимог ст. 349 КПК України України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого та матеріалів досудової доповіді.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення тобто порушення правил безпеки дорожнього руху України особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

При визначенні ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, необережним, дані про особу обвинуваченого, який раніше не був засуджений, неодружений, дітей не має, працює без офіційного працевлаштування, не перебуває на обліку лікарів психіатра та нарколога, а також пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини - щире каяття та часткове відшкодування шкоди.

Згідно досудової доповіді орган пробації прийшов до висновку, що виправлення ОСОБА_5 , без обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінені як низькі.

Обтяжуючих покарання обставин судом не виявлено.

Відповідно до ст. 5 КК України - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
За ч. 1 ст. 286 КК України, на час вчинення правопорушення, була передбачена відповідальність у вигляді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
З 01.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", яким були внесенні зміни до ч. 1 ст. 286 КК України, яка на даний час передбачає покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Враховуючи положення ст. 5 КК України, суд вважає за необхідне не застосувати положення про кримінальну відповідальність, що погіршує становище обвинуваченого, та не має зворотної дії в часі.
На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про необхідність призначити йому, покарання, у межах санкцій ч.1 ст. 286 КК України, а саме у вигляді обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, так як в судовому засіданні не було встановлено порушення правил дорожнього руху обвинуваченим раніше та притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності, у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу обвинуваченого, враховуючи його щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо без застосування до нього обмеження волі, із застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнив від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Згідно ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Потерпілим ОСОБА_6 в судовому засіданні був заявлений цивільний позов. Але в подальшому, при розгляді справи з наданої копії свідоцтва про смерть було встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною смерті, згідно лікарського свідоцтва про смерть є атеросклеротична хвороба серця. Тому провадження по цивільному позову ОСОБА_6 , підлягає закриттю, згідно ст. 255 ч. 1 п. 7 ЦПК України, так як правовідносини не допускають правонаступництва.
В судовому засіданні було встановлено, що згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2019 року було накладено арешт на автомобіль «Daewoo-Lanos», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .Автомобіль тимчасово зберігається на спеціальному майдані затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Від представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 надійшло письмове клопотання про зняття арешту накладеного на автомобіль «Daewoo-Lanos», р.н. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .
Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. Тому накладений згідно ухвали суду арешт підлягають скасуванню, а автомобіль поверненню власнику ОСОБА_7 .
Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № 7/19/20СЕ-20 від 16.01.2020 року у розмірі 1884,12 грн..

Запобіжний захід обвинуваченому не обрався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді одного року обмеження волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК Украйни покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, за проведені експертні роботи витрати у сумі 1884,12 гривень.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 17.12.2019 року на автомобіль «Daewoo-Lanos», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та повернути власнику.
Провадження по цивільному позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди закрити.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському райсуді м. Харкова копію цього вироку. Головуючий роз`яснює обвинуваченому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1