Справа №333/1300/20
Провадження №1-кп/333/388/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004367 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, працюючого водієм в ТОВ «Мега плюс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 15 грудня 2019 року приблизно 19 годині 00 хвилин, маючи прямий умисел направлений на викрадення людини, заздалегідь домовившись про спільне скоєння вказаного злочину з чотирма невстановленими в ході досудового розслідування особами, заздалегідь розподіливши між собою ролі, діючи з корисливих мотивів, на автомобілі «ДЄУ-Ланос», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього, прибули в район зупинки громадського транспорту «вулиця Висотна», розташованої напроти будинку № 47 по вулиці Чумаченко в м. Запоріжжі, де стали чекати на потерпілого.

Далі, чотири невстановлених співучасника силоміць затягли потерпілого ОСОБА_6 до салону вищезазначеного автомобіля, де з метою придушення волі потерпілого до опору, стали наносити потерпілому численні удари руками в область голови та тулуба, тим самим заподіяли потерпілому фізичних страждань, а ОСОБА_5 , виконуючи відведену йому роль водія, з метою уникнення затримання на місці вчинення злочину та реалізації спільного злочинного наміру, скерував транспортний засіб в напрямок виїзду за межі міста Запоріжжя.

Після чого, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, разом з іншими співучасниками заволоділи грошовими коштами у сумі 1000 грн. та мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 6A» у корпусі чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , вартістю 2299 грн. 90 коп., чим завдали матеріальний збиток на суму 3299 гривень 90 копійок, та в подальшому вивезли потерпілого в безлюдне місце за межі м. Запоріжжя, де вимагали у потерпілого ОСОБА_6 передання грошових коштів у сумі 10 000 доларів США за нерозповсюдження відео, що його компрометує, на що потерпілий ОСОБА_6 погодився.

Після чого невстановлені особи, всупереч волі потерпілого, утримуючи останнього на задньому сидінні автомобіля під керуванням ОСОБА_5 направились до місця мешкання потерпілого, а саме: АДРЕСА_2 , з метою передачі вищезгаданих грошових коштів. Однак, знаходячись у під`їзді ОСОБА_6 вдалось втекти від викрадачів після чого попросити про допомогу у сусідів.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань.

Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні частково визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 ч. 2 КК України. Суду пояснив, що він надає послуги таксі на автомобілі «Ланос», цей автомобіль належить підприємству «Мега плюс», він ним користується на праві оренди. 15 грудня 2019 року він на автомобілі «Ланос» АК 6923ВК перебував на зупинці громадського транспорту «Східна», близько 18 години до нього підійшла незнайома дівчина та попросила підвезти до вул. Малиновського, по дорозі, за її проханням, вони підібрали ще трьох хлопців. Ці хлопці, погрожуючи йому тим, що спалять його машину, бо вони знають де він ставить автомобіль, змусили відвезти їх та якогось педофіла. Він погодився їх відвезти, вони обіцяли йому оплатити проїзд. Вони сказали, що треба їхати в бік с. Наталіївка. Він розумів, що приймає участь у викраденні людини, оскільки потерпілий оказував супротив, коли його садили в автомобіль.

Під`їхали до потерпілого, який стояв на зупинці громадського транспорту «Висотна», дівчина йому зателефонувала, він підійшов до автомобіля, з автомобіля вийшли двоє хлопців та посадили потерпілого в машину. Потерпілий не погоджувався сідати, він не рухався з місця, але хлопці йому погрожували фізичною розправою та поштовхами змусили сісти в машину. Фізичної сили до нього не застосовували. Потерпілий не кричав, на допомогу не кликав, йому одягли шапку на обличчя, руки не зв`язували. Потерпілий сів на заднє сидіння між іншими хлопцями, дівчина сиділа на передньому сидінні. Йому хлопці вказали їхати за маршрутом маршрутки №5. Під час руху в автомобілі дівчина казала потерпілому: «Ну что, добегался?». Він не бачив, щоб потерпілого били. Дівчина попросила у потерпілого його мобільний телефон, він дав. Дівчина подивилась телефон та упевнилась, що потерпілий педофіл. Потім вони під`їхали на місцевість за селом ОСОБА_7 біля залізниці, де знімали на відео з телефону дівчини, як потерпілий розказав, що йому подобаються дівчата від 10 до 12 років, а також те, що в нього в полоні була дівчина, яка була винна йому гроші та відпрацьовувала їх. Це відео вони знімали як доказ. Потерпілий просив не повідомляти про це на роботу та в поліцію та пообіцяв за це грошову винагороду в сумі 3000-4000 грн. Він ( ОСОБА_8 ) з машини виходив лише один раз, перевіряв рівень масла в автомобілі. Після того, як зняли відео, всі сіли в автомобіль та поїхали додому до потерпілого, він назвав адресу. Там потерпілий обіцяв віддати гроші. По дорозі він телефонував матері, просив гроші. Про 10000 доларів він розмову не чув. Потерпілий не мав тілесних ушкоджень на обличчі. Прибувши на вул. Комарова, 27, перший під`їзд, всі, окрім нього, вийшли з автомобіля та пройшли до під`їзду. Дівчина тримала потерпілого під руку. Він залишився чекати викрадачів, оскільки вони сказали йому почекати їх та не розрахувались за поїздку. Потім в під`їзді потерпілий вирвався від них та втік. Вони повернулись до автомобіля та поїхали до зупинки громадського транспорту «Висотна», де хлопці та дівчина вийшли, а він поїхав далі працювати водієм таксі. Викрадачі віддали йому телефон потерпілого в якості оплати за послуги таксі. Але він не знав, що це телефон потерпілого. Телефон він не вмикав, його зміст не дивився. Вся поїздка зайняла приблизно годину. Він цей телефон продав на ринку ОСОБА_9 свідкові ОСОБА_10 за 700 чи 800 грн. Через 2 дні його викликали до поліції, оскільки потерпілий запам`ятав номер його машини. Автомобіль «Ланос» він залишив на технічне обслуговування в гаражному боксі по АДРЕСА_3 , де він був знайдений працівниками поліції.

Винність ОСОБА_5 в обсязі, зазначеному у вироку, повністю підтверджується зібраними та дослідженими в суді доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він в соціальній мережі «Вконтакте» він познайомився із дівчиною, вони переписувались, домовились зустрітися, потім вона написала, що їй 16 років, але він не повірив, оскільки на фото була зображена старша дівчина. Всю переписку з цією дівчиною він надав поліції. Ввечері 15 грудня 2019 року о 19 годині він чекав цю дівчину на зупинці громадського транспорту «Висотна» по вул. Чумаченка. Під`їхав автомобіль таксі «ДЕУ Ланос», з нього вийшла дівчина, але не та, яка була зображена на фотографії в соціальній мережі, яка по телефону сказала йому, щоб він підійшов до машини. Коли він підійшов, побачив, що дівчина була не та, яка була зображена на фотографії в соціальній мережі, з машини вийшли три незнайомих хлопця різного віку, які заштовхали його в автомобіль. На зупинці знаходились люди, які це бачили, але ніхто не втрутився. Він кричав «Помогите!». Люди на зупинці це чули. Дівчина сіла спереду, а хлопці разом з ним сіли на задньому сидінні, один сів з лівого боку, двоє з правого боку. ОСОБА_8 був водієм. На нього наділи на обличчя шапку, зв`язали руки спереду та поїхали в невідомому напрямку, під час руху його били по боках тулуба та голові. Хто бив він не знає, оскільки на обличчя була натягнута шапка. Водій автомобіля ОСОБА_8 запитав: «Куди їхати?», на що йому хтось відповів: «Ти ж знаєш, в ліс, як завжди. Тільки щоб не через пост ДАІ». Водій також хотів його побити, але йому сказали «Рулі, потім поб`єш». Його привезли в ліс, витягли з машини, зняли шапку. Потім хтось з хлопців зірвав в нього сумку, в якій знаходився гаманець зі шкірозамінника з грошовими коштами в сумі 1000 грн., ключі від квартири та мобільний телефон, який йому подарувала мати, він коштує 2500 грн. Сумку потім віддали дівчині. Його поставили спереду від автомобіля, світили на нього фарами та дівчина знімала на його телефон. Його обвинувачували в тому, що він педофіл, примушували визнати це на відео. Потім вимагали грошові кошти в сумі 10000 доларів за те, щоб вони не розповсюджували відео. Він сказав, що такої суми в нього не має, вдома є менша. Він сказав, що його матір проживає в Росії, тоді вони сказали, щоб він телефонував своїй матері та просив вислати йому гроші. Він дзвонив по ОСОБА_11 матері, просив гроші, але вона відмовила. Тоді вони знов надягли на нього шапку та поїхали до нього додому. З машини вийшли він, дівчина та всі хлопці. Водій залишився в автомобілі, він повинний був розвернутися. Його ключі від квартири були у дівчини, вона відкрила під`їзд, потім дівчина взяла його за руку та вони разом пройшли в під`їзд, хлопці йшли позаду. Зайшовши до під`їзду, він штовхнув дівчину та побіг на 8 поверх, хотів стукати сусідам та кликати на допомогу. Він постукав сусідці в квартиру АДРЕСА_4 , вона одразу відкрила, він забіг в її квартиру та зачинив двері, попросив телефон, щоб викликати поліцію. Хлопці стукали у двері сусідці, потім вибігли з під`їзду, сіли в автомобіль ОСОБА_8 та поїхали. Він зателефонував в поліцію, через 5 хвилин прибув автомобіль патрульної поліції. ОСОБА_8 він впізнає, тому що роздивився його ще в лісі, ОСОБА_8 ходив біля автомобіля, коли його знімали на телефон, на автомобілі були ввімкнені фари. ОСОБА_8 був від нього на відстані 3-4 метрів. Крім того, він роздивився ОСОБА_8 в дворі його будинку, коли той сидів на сидіння водія, а він проходив з лівого боку від машини. ОСОБА_8 до хлопців звертався, називав по імені, коли питав куди їхати. Хлопці також його пару разів називали по імені. ОСОБА_8 чув, коли він кричав «Помогите», повинен був розуміти протиправність дій хлопців. В поліції під час впізнання він впізнав ОСОБА_8 , в тому числі, і по голосу. Він проходив судово-медичну експертизу, в нього були побиті ребра, голова, ноги. Наносили більше 10 ударів, кулаками, чим то тяжким, точно сказати не може. Хтось сказав йому: «Будешь дергаться пристрелю!». Поліція вилучила в нього одежу, в якій він був під час викрадення.

Свідок ОСОБА_12 суду повідомила, що вона в працює в кіоску торгівельно-зупиночного комплексу «Висотна» по вул. Чумаченка, 38. Потерпілого знає як покупця, він часто перед роботою купує каву. Восени близько 19-20 години в кіоск підійшов потерпілий ОСОБА_13 , який купив каву та повідомив, що чекає дівчину, з якою домовився зустрітися. Потім вона чула який-то шум, возню, як тягнуть щось по асфальту. Через хвилину до кіоску підійшов невідомий чоловік та сказав: «Такого ще не було! На зупинці двоє чоловіків заламали руки-ноги та загрузили хлопця в машину та поїхали!». Вона вийшла з кіоску та побачила, що потерпілого не має. Через 2 години приїхав потерпілий та поліція, які опитували, що сталося. Оскільки в кіоску все заставлено товаром, вона нічого не бачила. Камери також не фіксували місце, де відбувались ці події.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомила, що вона є сусідкою потерпілого ОСОБА_15 , який проживає в 29 квартирі, а вона в 30 квартирі. В цей день, ввечері донька з онуком вийшла гуляти на вулицю із собакою. Почула, як хтось гучно стукає у двері, вона подумала, що це онук та швидко відчинила двері. В квартиру забіг ОСОБА_16 , зачинив двері та просив не відкривати їх. За ним хтось гониться. Потім він попросив телефон та почав комусь телефонувати. Вона в цей час вибігла на балкон, щоб попередити доньку з онуком, щоб вони не піднімались до квартири та перебувала на ньому довго. Її балкон виходить не на вхід до під`їзду, а на інший бік будинку. Потім повернулась в квартиру, забрала телефон у ОСОБА_17 та зателефонувала доньці, щоб та не приходила в квартиру. Через декілька хвилин у двері постукали на її питання відповідали, що це поліція. Слідів побиття на потерпілому вона не бачила. Про те, що з ним сталося вона не знає, бо не захотіла це слухати, дуже хвилюється. Потерпілий веде нормальний спосіб життя, працює, не вживає спиртні напої.

Свідок ОСОБА_18 суду про обставини вчиненого злочину нічого не повідомила.

Свідок ОСОБА_10 при допиті в судовому засіданні повідомив, що він працює на ринку «Анголенко» продавцем мобільних телефонів. Раніше незнайомий ОСОБА_8 продав йому телефон «Xiaomi» чорного кольору. Особистість ОСОБА_8 не викликала ніяких підозр. Телефон був запаролений, але ОСОБА_8 пароль зняв. Він потім збросив всі налаштування в телефоні до заводських, щоб ніякої особистої інформації не було. До нього додому приїхала поліція та запитала чи купував він телефон «Xiaomi». Продемонструвала з телефону фото його кіоску, який розміщується на ОСОБА_9 та зображеного чоловіка, якого він на фото не впізнав, пояснив, що зможе впізнати чоловіка лише візуально. В приміщені поліції він серед інших чоловіків впізнав ОСОБА_8 , як чоловіка, який продав йому мобільний телефон. Цей телефон він продав. В судовому засіданні також впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка продала йому цей мобільний телефон.

З протоколу прийняття заяви про вчинений злочин від 16.12.2019 р. судом встановлено, що ОСОБА_6 звернувся до поліції із заявою, в якій просить притягнути до кримінальної відповідальності невідомих, які 15.12.2019 р. приблизно о 20:50 перебуваючи напроти будинку 38 по вул.. Чумаченка в м. Запоріжжя, шляхом обману, обмежуючи волю примусово посадили до автомобіля «Ланос» світлого кольору, привезли у інше місце, куди саме невідомо, де спричинили фізичні страждання.

Згідно фіскального чеку від 12.10.2019 року вартість смартфону «Xiaomi Redmi 6А 2/16 (чорний) складає 2299,90 грн.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.12.2019 року судом встановлено, що ОСОБА_6 о 8.40 год. не перебував у стані сп`яніння.

З висновку експерта №1168 судово-медичної експертизи судом встановлено, що у ОСОБА_6 виявлені синець на задній поверхні шиї, два садна в ділянці лівого колінного суглобу по зовнішній поверхні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які утворились від дії тупих предметів, не менше ніж двох травматичних впливів.

Висновки суду щодо місця та обставин вчиненого злочину ґрунтуються на даних, викладених в протоколах огляду місця події від 15.12.2019 р., відповідно до яких була оглянута ділянка місцевості 10*10 м, яка має асфальтоване покриття біля зупинки громадського транспорту «Висотна» по вул. Чумаченка. На зупинці громадського транспорту знаходиться кіоск. При вході в кіоск, розташована камера відеоспостереження. А також була оглянута ділянка місцевості, розташована біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_5 . Встановлено, що вхід в під`їзд дев`ятиповерхового будинку здійснюється через металеві двері, обладнані домофоном. На восьмому поверсі знаходиться квартира АДРЕСА_4 . Під час огляду місця події нічого не вилучалось.

З протоколу огляду місця події від 17.12.2019 р. судом встановлено, що в приміщенні гаражу, який розташований по вул. Миколи Ласточкіна, 88 в м. Запоріжжя знаходиться автомобіль «Daewoo Lanos» в кузові сірого кольору, на якому встановлені державні знаки НОМЕР_1 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.12.2019 р. судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_5 як водія таксі «Ланос» світлого кольору.

Також прокурором, в якості доказу, наданий протокол пред`явлення особи для впізнання від 20.12.2019 р. згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка продала йому мобільний телефон Xiaomi Redmi 6А в корпусі чорного кольору.

У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Проте, суд вважає цей протокол неналежним доказом, оскільки в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що перед пред`явленням ОСОБА_8 до впізнання, працівники поліції показували йому фото на якому був зображений чоловік, зі слів працівників поліції, який продав йому телефон. Отже, є підставою вважати, що протокол пред`явлення особи для впізнання від 20.12.2019 р. зі свідком ОСОБА_10 отриманий з порушенням порядку, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він був змушений надавати послуги таксі незнайомим особам під примусом, побоюючись за збереження свого майна, суд вважає неправдивими та такими, що надані з метою уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_19 при допиті в судовому засіданні пояснив, що він не бажав сідати в автомобіль, оказував супротив, голосно просив про допомогу сторонніх осіб, ці показання об`єктивно узгоджуються із показаннями свідка ОСОБА_12 , яка розповіла, що незнайомий чоловік бачив, як на зупинці, застосовуючи силу, заштовхнули чоловіка в машину. Тобто, для оточуючих був очевидним насильницький спосіб поміщення ОСОБА_19 в автомобіль під керуванням обвинуваченого ОСОБА_5 .

Потерпілий вказує на те, що ОСОБА_5 називав інших осіб, які приймали участь в його викраденні по іменам, до ОСОБА_8 викрадачі також звертались по імені, на запитання ОСОБА_8 про маршрут поїздки, йому було сказано «Ти ж знаєш в ліс, як завжди». Вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 був обізнаний про злочинні наміри інших осіб, які викрали ОСОБА_19 та перебував з ними у попередній змові щодо вчиненого злочину. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 розпорядився майном потерпілого мобільним телефоном Xiaomi Redmi 6А, продавши його. При цьому, під час продажу, він зняв пароль з мобільного телефону потерпілого, що свідчить про те, що ОСОБА_5 знав, що цей телефон належить потерпілому, що спростовує його показання про те, що він не знав про належність телефону. До поліції з приводу вчиненого злочину ОСОБА_5 не звертався,

Під час руху в автомобілі на обличчя потерпілого надягнули шапку, яку не знімали протягом поїздки, наносили удари по тілу потерпілого, погрожували йому фізичною розправою, зв`язали руки, що свідчить про застосування фізичного насильства до потерпілого ОСОБА_19 .

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 146 ч.2 КК України викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить перебування на утриманні ОСОБА_5 матері ОСОБА_20 , 1936 року народження

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Судові витрати на проведення судової експертизи №6-9 від 12.02.2020 р. складають 4553,29 грн., то вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ВизнатиОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 не обрати

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати в сумі 4553 грн. 29 коп. за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1