Справа № 592/1982/19
Провадження № 1-кп/592/331/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі- головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000114 в якому
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянин України, не одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.
ВСТАНОВИВ:
22.12.2018 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився біля 1-го під`їзду буд. АДРЕСА_3 , де розмовляв з ОСОБА_4 . В цей час між ними виник словесний конфлікт з приводу звільнення його співмешканки з останнього місця роботи.
В цей момент, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання фізичної шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на завдання фізичного болю останній, наніс спочатку один удар правою ногою по лівій нозі в область гомілки збоку із зовнішньої сторони, а потім двома долонями рук штовхнув в ділянку грудної клітини потерпілої ОСОБА_4 , яка впала та асфальт покритий снігом
Водночас, коли ОСОБА_4 перебуваючи лежачи в горизонтальному положенні на спині, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання фізичної шкоди здоров`ю потерпілої, підійшов та наніс ще два удари правою ногою по тулубу ОСОБА_4 з правої сторони в область ребр.
Внаслідок вчинення вищевказаних неправомірних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_4 відчула фізичний біль у місцях нанесення ударів та поштовху, при цьому не отримавши тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у скоєному не визнав. Суду пояснив, 22.12.2018 року проводився корпоративний вечір працівників приватного підприємства, що виробляє продукти швидкого приготування, на якому в той час працювала його співмешканка ОСОБА_7 .
Саме потерпіла поводила себе агресивно і він вимушений був відштовхнути потерпілу від себе. Удари в лежачому стані їй не наносив. В матеріалах провадження відсутня медична довідка стосовно отриманих потерпілою особою тілесних ушкоджень.
Через вказані вище обставини висунуті йому обвинувачення вважає надуманими.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона на момент скоєння інкримінованих ОСОБА_5 дій мешкала разом з останнім. 22.12.2018 року в ході корпоративного святкування наближення нового року виникла суперечка з ОСОБА_4 стосовно оплати праці. В сварку вступив ОСОБА_5 , який захищав її, тобто свідка, від агресивної поведінки потерпілої. Бачила як останній штовхнув потерпілу. Не підтвердила нанесення ударів потерпілій ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що 22.12.20018 року вона разом з колегами по роботі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 перебувала на корпоративі в зв`язку з новорічними святами. В ході виниклого конфлікту з обвинуваченим, який виказував претензії стосовно оплати праці його співмешканки ОСОБА_7 виникла сварка і він наніс їй удари по нозі, штовхнув її на землю та двічі вдарив її по тулубу.
З протоколів слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_8 ,( а.с. 172-175) ОСОБА_10 (а.с. 176-179) , ОСОБА_11 (а.с.180-183), ОСОБА_9 (а.с. 188-191) вбачається, що під час вказаної слідчої дії вказані свідки показали як 22.12.2018 року ОСОБА_5 наніс два удари по лівій нозі нижче коліна, обома руками штовхнув потерпілу в область грудної клітини та як він наносив два удари ногою по тулубу з правої сторони, коли потерпіла знаходилась в горизонтальному положенні.
Суд не вважає, що покази свідка ОСОБА_7 свідчать про невинуватість ОСОБА_12 в нанесенні ударів потерпілій, оскільки ОСОБА_7 підтвердила наявність конфлікту обвинуваченого з потерпілою, підтвердила , що обвинувачений штовхнув потерпілу та заявила, що не бачила як ОСОБА_5 наносив удари потерпілій. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 на момент вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому дій та на момент надання показів в суді співмешкала зі ОСОБА_5 , що підтвердила в судовому засіданні сама ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
Суд вважає, що покази в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_9 , письмові докази стосовно проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_8 ,( а.с. 172-175) ОСОБА_10 (а.с. 176-179) , ОСОБА_11 (а.с.180-183), в яких вони однаково свідчили про завдання ударів по ногам потерпілої, штовхання її в грудну клітину та нанесення ударів по тулубу внаслідок падіння потерпілої є належними та допустимими, оскільки, за поясненнями ОСОБА_5 та потерпілої в судовому засіданні раніше вони один одного не знали, конфліктних ситуацій між ними не виникало, стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів наявності підстав для оговорювання потерпілою та свідками ОСОБА_5 . Вказані вище покази, які підтверджують винуватість ОСОБА_5 є належними, допустимими, достовірними та в своїй сукупності достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.
Не визнання обвинуваченим своєї провини у скоєному є обраним способом захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.
Суд кваліфікує умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у завданні побоїв, які завдали фізичного болю ОСОБА_4 та не спричинили тілесних ушкоджень, за ч. 1 ст. 126 КК України
При призначенні покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

ОСОБА_5 є особою молодого віку, раніше не судимий. Вказані обставини пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

ОСОБА_5 свою провину у скоєному не визнав. Неодноразово не заявлявся в судові засідання без поважних причин. Грошові стягнення за неявку в судове засіданні не сплачені. Через неявки в судове засідання та зміну місця проживання в період з 29.11.2019 року по 27.12.2019 року перебував розшуку за ухвалою суду.

З урахуванням всіх обставин справи та відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідним призначити йому покарання за ст. 126 ч.1 КК України у виді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання необхідно та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази в обвинувальному акті не зазначені, цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -

Засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 160 годин громадських робіт.

На вирок суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1