Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 289/838/20
Провадження № 1-кп/935/290/20
ВИРОК
Іменем України

14 липня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 09.05.2020, на підставі угоди про визнання винуватості від 29.05.2020 та обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, вдівця, утриманців не має, працює спеціалістом з якості ТОВ «Чиста вода» с. Мила Києво-Святошинського району Київської області, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
09 травня 2020 року близько 15 години 45 хвилин ОСОБА_4 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки «RENAULT» моделі «LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на 79 км + 500 м автодороги «Київ-Чоп» в напрямку м. Житомир, де порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, а саме: своїми діями створив небезпеку для дорожнього руху, що загрожувала життю та здоров`ю громадян (п. 1.5 вказаних Правил), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб мати змогу відповідно реагувати на її зміну, відволікся від керування автомобілем в дорозі (п. 2.3 б) вказаних Правил), своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху (п. 2.3 д) вказаних Правил), під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним (п. 12.1 вказаних Правил), тобто відволікся від керування автомобілем в дорозі, в результаті чого, за відсутності будь-якої перешкоди чи небезпеки для руху, на рівній прямій ділянці автодороги, допустив виїзд автомобіля на ґрунтове узбіччя, а при спробі повернутися на проїзну частину, не справився з керуванням, внаслідок чого автомобіль декілька разів перекинувся на проїзній частині, під час чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 , яка сиділа позаду і не була закріплена ременями безпеки, випала з салону автомобіля на асфальт.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті перекидання автомобіля та випадіння з салону автомобіля на асфальт, ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на волосистій частині голови, крововиливу в м`які тканини голови в проекції рани та з поширенням вліво, переломів основи та склепіння черепу, крововиливу під тверду мозкову оболонку в правій півкулі та в м`яку мозкову оболонку по всіх поверхнях півкуль головного мозку та мозочку, ділянки забоїв речовини головного мозку, синців на вушних раковинах, синця на грудній клітці справа, переломів 1-7 ребер справа з ушкодженням обох листків плеври та легеневої тканини, переломів 1-7 ребер зліва з незначним ушкодженням пристінкової плеври в проекції переломів 2-4 ребер, крововиливів під легеневу плевру та забоїв легеневої тканини, забоїв серця, розриву тканини печінки, саден по верхній поверхні правого плечового суглобу з переходом в надключичну ділянку, синця по задній поверхні правої ліктьової ділянки, синця та садна по тильній поверхні кисті правої руки, синця та садна по тильній поверхні лівої кисті, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_6 , яка настала під час її транспортування до лікарні.

Порушення водієм ОСОБА_4 п.п. 1.5, 2.3 б), д), 12.1, Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди з її наслідками.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнав у повному обсязі, у вчиненому щиросердно розкаявся.

До суду потерпіла ОСОБА_8 надала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, підтримала в повному обсязі угоду про визнання винуватості, укладену 29.05.2020 між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , на укладення якої надала письмову згоду, зі змістом укладеної угоди ознайомлена, погодилась із узгодженим обвинуваченому покаранням.

29 травня 2020 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до змісту якої обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість за ч. 2 ст. 286 КК України та сторони угоди погоджують призначення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє:

- що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

У результаті вивчення документів досудового розслідування та опитування учасників кримінального провадження суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 29 травня 2020 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки:

- умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України, як необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 ;

- умови угоди відповідають інтересам суспільства;

- умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

- відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим зобов`язань, взятих на себе за угодою;

- наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах встановлених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного: не судимий, є вдівцем, працює спеціалістом в ТОВ «Чиста вода» в с. Мила Києво-Святошинського району Київської області з 19.04.2010, за час роботи зарекомендував себе позитивно, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття).

Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2020 року між ним та прокурором.

Захисник ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2020 року між ОСОБА_4 та прокурором, оскільки вона відповідає нормам кримінально-процесуального законодавства України, укладення якої було добровільним, врахувати позицію потерпілої ОСОБА_8 , врахувати вік обвинуваченого при вирішенні питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлення тривалості іспитового строку.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги КК та КПК України, обвинувачений беззастережно визнав свою провину, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Питання про скасування арешту необхідно вирішити відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 65 КК України, ст. 373-376, 100, 124, 395, 472-475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2020 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначити узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 1 (один) рік 6 (шість місяців), в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 14 травня 2020 року на автомобіль «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , яке належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 2615,20 гривень.

Речові докази: «RENAULT LOGAN», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з механічними пошкодженнями, який зберігається на спеціальному майданчику ГУНП в Житомирській області в м. Житомир, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке знаходиться в матеріалах кримінального провадження, що належать ОСОБА_4 повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості, відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України може бути оскаржений обвинуваченим та його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1