СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1314/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0003239 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06.07.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Буча, Київської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

30.01.2015 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.12.2018 року звільненого по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 06.07.2020 року, приблизно о 11.55 годин, знаходячись біля будинку № 2/1 по вул. Сім`ї Сосніних в м. Києві, звернув увагу на раніше йому невідому жінку, на шиї якої висів золотий ланцюжок із хрестиком.

ОСОБА_3 , не маючи постійного джерела доходів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, для отримання засобів свого існування обрав шлях вчинення злочинів, а саме викрадення чужого майна громадян, вирішив повторно, відкрито викрасти золотий ланцюжок із хрестиком ОСОБА_6 .

З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на повторне, відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , наздогнав ОСОБА_6 та порівнявшись з нею, схопив рукою за ланцюг з хрестиком, який висів на шиї у ОСОБА_6 шляхом ривка зірвав у останньої вказаний ланцюг з хрестиком, завдавши останній матеріальну шкоду на суму 10000 гривень.

Після чого з місця вчинення злочину побіг в напрямку буд. № 16 по вул. Сім`ї Сосніних в м. Києві. ОСОБА_6 переслідуючи ОСОБА_3 наздогнала його та намагалась повернути собі ланцюжок з хрестиком. ОСОБА_3 з метою утримання викраденого майна, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, штовхнув ОСОБА_6 .

Після цього, був затриманий перехожими громадянами з викраденим майном.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини справи, і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши обвинуваченому положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів до справі.

Аналізуючи зібрані матеріали в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена, а кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 186 КК України вірна, оскільки він повторно, вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання у відповідності до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини скоєння злочину, враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення аналогічного злочину, належних висновків для себе не зробив, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, не працює, його відношення до скоєного, а також те, що завдана потерпілій шкода відшкодована, шляхом повернення викраденого майна. Згідно ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття. Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 368, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_3 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» - залишити без зміни.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання останнього, а саме з 06 липня 2020 року.

Речові докази після набрання вироком законної сили: золотий ланцюжок з хрестиком, мобільний телефон «Нокіа» - залишити потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1