Номер провадження: 11-кп/813/899/21
Номер справи місцевого суду: 522/1171/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 17.12.2020, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0003028, внесеному до ЄРДР 28.11.2018, -
встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 17.12.2021, був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0003028, внесеному до ЄРДР 28.11.2018.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 14.02.2021 включно, без визначення розміру застави.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на такі обставини:

-обвинувачений не погоджується із доводами суду першої інстанції щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, вказує, що ризик переховування зменшується зі спливом часу;

-у сторони обвинувачення відсутні докази вчинення ОСОБА_8 інкримінуємого кримінального правопорушення, зокрема, допитані у судовому засіданні свідки обвинувачення не вказують на ОСОБА_8 як на особу, яка вчинила злочин, проте судом першої інстанції вказане не приймається до уваги;

-клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону;

-посилання суду першої інстанції лише на тяжкість можливого покарання не може бути виправданням тривалого тримання обвинуваченого під вартою;

-судом першої інстанції необґрунтовано враховано ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні.

За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вказану ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 17.12.2021, року та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та захисник підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України регламентовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, враховуючи, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії розгляду судом пред`явленого обвинувачення по суті, недоцільним є розгляд питання перевірки обґрунтованості підозри.
Щодо наявності або відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та врахування таких судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до наступного.
Так, судом першої інстанції враховано, що інкримінуємий ОСОБА_8 злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, з огляду на передбачене санкцією частини вказаної статті покарання.
При цьому, лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути підставою для виправдання тривалого тримання особи під вартою.
Мотивуюче прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на обставину вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину у період іспитового строку, на підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку про наявності ризиків вчинення іншого злочину та переховування від суду.
Апеляційний суд погоджується з викладеними мотивами суду першої інстанції та вважає ваговими підстави вважати, що ризики, передбачені п. 1), п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, не змінились, продовжують існувати на теперішній час та не зменшились.
Окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції відносно того, що обвинувачений ОСОБА_8 може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження з огляду на те, що йому відомі їх анкетні данні та місця проживання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи те, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за обставин наявності ризиків, передбачених п. п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, Приморський районним суд обґрунтовано прийшов до переконання, що у даному випадку продовження строку тримання під вартою є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.
Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність доказів у сторони обвинувачення, які б свідчили про вчинення ОСОБА_8 інкримінуємого йому злочину, апеляційний суд зазначає таке.
Встановлення доведеності пред`явленого обвинувачення, зокрема, наявність належних та допустимих доказів їх дослідження здійснюється судом, на розгляді якого перебуває кримінальне провадження та за результатами такого розгляду суд, який здійснював судовий розгляд, приймає рішення щодо винуватості або невинуватості особи.
Відтак, зазначений довод апеляційної скарги ОСОБА_8 не може бути предметом дослідження апеляційного суду, оскільки це питання є прерогативою суду першої інстанції, який на цьому етапі кримінального провадження здійснює судовий розгляд кримінального провадження.
Крім того, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою вимогам кримінального процесуального закону, з огляду на таке.
Обвинувачений посилається на те, що в клопотанні прокурора відсутності відомості, передбачені ст. 184 КПК України, якою регламентовано вимоги до клопотання слідчого, слідчого погодженого з прокурором про застосування запобіжних заходів.
При цьому, з матеріалів справи та зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що клопотання про продовження строку тримання під вартою було оголошено прокурором усно.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Таким чином, судом першої інстанції дотримано вимоги вказаної статті, а доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є безпідставними, з огляду на відсутність письмового клопотання прокурора, яке б підлягало перевірці змісту та відповідності такого.
Крім того, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції, взявши до уваги обставини вчинення злочину, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування обвинуваченого під вартою переважає особистий інтерес обвинуваченого, а застосування менш жорсткого запобіжного заходу є неможливим.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційну скаргу обвинуваченого належить залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Згідно із положеннями п. 1) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись статтями 176, 177, 182, 183, 194, 196, 199, 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -
постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 17.12.2020, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні № 0003028, внесеному до ЄРДР 28.11.2018- залишити без змін.

Звернути увагу суду першої інстанції на необхідність дотримання розумних строків судового розгляду, відповідно до відповідно до положень ст.28 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4