Провадження №1-кс/463/6345/20
У Х В А Л А

10 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

представника скаржника - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

в м. Львові,

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, -

в с т а н о в и в :

представник скаржника звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із скаргою на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 щодо неповернення ОСОБА_5 вилучених під час проведення обшуку грошових коштів: 38 900 доларів США та 43 260 Євро.

Скаргу обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова - ОСОБА_6 від 23.11.2020 року (справа № 463/9498/20), клопотання слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Львові - ОСОБА_4 про арешт майна вилученого під час обшуку було задоволено частково. В частині накладення арешту на вилучені у громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти, а саме: 38 900,00 доларів США та 43 260,00 Євро - судом було відмовлено. 26.11.2020 року скаржник та її представник на ім`я слідчого та начальника відповідного слідчого відділу було подано відповідне клопотання з вимогою невідкладно організувати процедуру негайного виконання ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 23.11.2020 року, в частині негайного повернення громадянці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучених у неї під час проведення обшуку грошових коштів, а саме: 38 900,00 доларів США та 43 260,00 Євро, в накладенні арешту на які слідчим суддею було відмовлено. Проте, станом на день подання скарги кошти скаржниці не повернуті, таку бездіяльність вважають незаконною, а тому просять скаргу задоволити.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав з аналогічних підстав.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечив. Зазначив, що ухвала слідчого судді про відмову в накладенні арешту на частину майна на даний час оскаржено слідчим. Окрім цього, вказані кошти є предметом дослідження в межах призначеної у вказаному кримінальному провадженні експертизи, про що повідомлялось заявника.

Заслухавши пояснення представника скаржника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Із матеріалів скарги вбачається, що ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 від 23 листопада 2020 року вирішено питання про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуків у кримінальному провадженні №0001175 від 02.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України. З вказаної ухвали вбачається, що у накладенні арешту на грошові кошти 38 900 доларів США та 43 260 Євро, що вилучені 19.11.2020 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17.11.2020 року за місцем проживання директора ТОВ «ТРАСТ-СТАНДАРТ-БУД» ОСОБА_7 , за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, с. Довге, вул. Велика, 74, слідчим суддею відмовлено.

Відповідно до положень ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України встановлено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до положень ст.175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Як вбачається із матеріалів скарги, скаржник та його представник звертались із заявою про повернення вилученого майна, що стверджується копією відповідного клопотання, проте таке на даний час не повернуто.

З врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, вважаю, що така бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу суперечить вказаним вище нормам, а тому скаргу слід задоволити.

Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

у х в а л и в :

скаргу задоволити.

Зобов`язати слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 або іншого уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, негайно повернути тимчасово вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання директора ТОВ «ТРАНС-СТАНДАР-БУД» ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно грошові кошти: 38 900 доларів США та 43 260 Євро ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 15 грудня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1