Номер провадження: 11-сс/813/1721/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.10.2020 р., якою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Ананьївського району, села Гандрабури, українця, громадянина України, одруженого, має двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 11.12.2020 р.,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 .
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 11 грудня 2020 року.
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який карається позбавленням волі на строк до семи років.

Слідчим суддею встановлено, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу ставиться необхідність запобігання переховування від органів досудового розслідування та суду.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не змогло б запобігти доведеним під час розгляду ризикам зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не було встановлено.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначила, що приймаючи рішення, слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та постановив необґрунтовану ухвалу, яка підлягає скасуванню з таких підстав:
- слідчим суддею не враховано того факту, що слідчим та прокурором не доведений жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, що в свою чергу, свідчить про недоведеність неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, який є для нього занадто жорстким;
- слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, раніше не судимий, має дружину та двох неповнолітніх дітей, неофіційно працює на будівництві;
- ОСОБА_8 повністю визнав свою вину, надав правдиві покази слідчому, намагається відшкодувати матеріальний збиток потерпілій;
- під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному, потерпіла та свідки у судовому засіданні не допитувались.
Посилаючись на такі доводи, захисник ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, просила обрати ОСОБА_8 міру запобіжного заходу, не пов`язану з триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Прокурор в судове засідання апеляційного суду повторно не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, жодних заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною першою та другою ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Погоджуючись з висновками слідчого судді щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому його підозрюють, а також виходить з того, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, є доведеною.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2020 близько о 22:00 год., більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Новощіпний ряд, 21, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в цей час розмовляла по мобільному телефону.
У вказаний час у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, при цьому останній обрав застосування насильства як засіб вчинення кримінального правопорушення та в якості предмета свого злочинного посягання він визначив мобільний телефон марки «Iphone 6S», який мала при собі ОСОБА_10 та інше цінне майно яке б могло, знаходитись при потерпілій.
Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 рухався за потерпілою ОСОБА_10 , та в найбільш зручний момент для нападу з метою заволодіння чужим майном, наблизився до ОСОБА_10 , та за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя злочину, а саме фрагменту арматурного прута, який утримував в лівій руці, наніс удар в область голови ОСОБА_10 , від якого остання впала на землю.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, користуючись фізичною перевагою, ОСОБА_8 почав виривати із рук потерпілої належний їй мобільний телефон, однак остання чинила опір та намагалась втримати своє майно, після чого ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 , яка перебувала на землі, ще два удари в область голови, фрагментом арматурного прута, який утримував лівою рукою, в результаті чого потерпіла ОСОБА_10 втратила свідомість.
Після чого, користуючись безпорадним становищем потерпілої, ОСОБА_8 відкрито вирвав з рук ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Iphone 6S» в корпусі сірого кольору, вартістю 2700 грн., в силіконовому чохлі, на якому зображені квіти рожевого та фіолетового кольору, з сім-картою всередині оператора мобільного зв`язку «Водафон-Україна» НОМЕР_1 , що не мають матеріальної цінності для потерпілої.
Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_8 обшукав поясну сумку, яку при собі мала ОСОБА_10 , звідки відкрито викрав грошові кошти в розмірі 3000 грн. та мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 3» в корпусі сірого кольору, вартістю 1350 грн. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився чужим майном на власний розсуд.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 24.09.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколами оглядів предметів; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 .
Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, неофіційно працює на будівництві не підтверджено жодними належними доказами, а тому є безпідставними.
Наявність у ОСОБА_8 дружини та неповнолітніх дітей не може бути підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, тому жодним доказом не підтверджено джерело прибутку для необхідності утримання родини.
Крім того, ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення із застосуванням насильства по відношенню до потерпілої жіночої статі, 2001 року народження, тому, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, обґрунтована наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування та суду, вплив на потерпілу та свідків.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Отже, з урахуванням особи підозрюваного, його віку, стану здоров`я, підозри у вчиненні злочину, передбаченим ч. 1 ст. 187 КК України колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а доводи захисника, викладені ним в суді апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду скарги, оскільки не ґрунтуються на беззаперечних доказах.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судове рішення є законним і обґрунтованим, а підстав для задоволення апеляційної скарги захисника під час апеляційного розгляду не встановлено, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.10.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.12.2020 р. залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4