Дата документу 28.08.2020
Справа № 334/4332/20
Провадження № 1-кс/334/1507/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого та прокурора, в порядку ст..303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора в якій зазначила, що її мати ОСОБА_5 , 1932р.н. померла у реанімації 9-ї міської лікарні, через навмисні дії лікарів, які без дозволу її матері та її дозволу, як дочки, ввели незаконно наркоз. Проте слідчий склав незаконний протокол та надав скаржниці статус свідка, що є неприпустимим.

Скаржниця вважає, що їй повинно бути визначений статус потерпілої, оскільки її мати померла через недбалість та халатність лікарів, яких має бути притягнуто до кримінальної відповідальності по ч.1 ст.140КК України.

Проте ані слідчий, ані прокурор жодним чином не виконуються свої посадові обов`язки, кримінальне провадження не розслідується, а вона продовжує знаходитись в статусі свідка, що є не припустимим, у зв`язку з чим звертається до суду.

Скаржник, в порядку ст.. 303 КПК України, подала до суду скаргу на дії та бездіяльність слідчого та прокурора, у якій просила визнати себе потерпілою, змінити її статус в протоколі зі свідка на потерпілу, а також замінити слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 , яка покриває бездіяльність слідчого.

В судовому засіданні скаржниця та її адвокат ОСОБА_4 підтримали подану скаргу, просили її задовольнити з підстав наведених у скарзі.

Прокурор до суду не з`явилася, надала письмові заперечення та просила в задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши учасників процесу, дослідив письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до встановленої практики Європейського суду з прав людини, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що її було піддано поганому поводженню з боку суб`єктів владних повноважень в порушення статті 3 Конвенції така скарга вимагає проведення ефективного офіційного розслідування.

Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним та повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади мають вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які стосуються події, зокрема показань очевидців, висновків експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризики недотримання такого стандарту.

У відповідності до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Згідно ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316цього Кодексу.

Згідно ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1ст. 303 КПК України , можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою, її копії.

Частини 1 та ст.303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності при досудовому розслідуванні.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Судом встановлено, що у провадженні Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області групи слідчих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 перебуває кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002158 від 06.07.2020року за заявою ОСОБА_3 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.140 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З протоколу допиту свідка від 06.07.2020, який міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_3 допитана 06 липня 2020 року в якості свідка та зазначений протоко не містить доповнень та зауважень з боку ОСОБА_3 , з чого суд робить висновки, що ОСОБА_3 зі складений процесуальним документом погодилась повністю.

Отже ОСОБА_3 бажає внести зміни до протоколу про допит її в якості свідку або внесення до нього корективів з одночасним визнанням її потерпілою, що не підпадає під компетенцію слідчого судді.

Так, відповідно до ч. 5 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, відповідною постановою слідчого органу відповідно до вимог КПК України.

Проте, з досліджених доказів вбачається, що постанови слідчого чи прокурора про відмову у визнанні потерпілою особою на сьогоднішній день відсутня.

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора задоволенню не підлягає, оскільки вона містить виключно висловлення незгоди скаржника з прийнятими слідчим процесуальними рішеннями та не містить належного обґрунтування, а тому її задоволення суперечитиме положенням ч. 1 ст. 306, ч. ч. 3, 4 ст. 370, п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, у відповідності з якими, судове рішення має бути обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість доводів скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 303 -310, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора, в порядку ст.303 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1