Справа № 190/1214/20
Провадження №1-кс/190/165/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Слідчий суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторони кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

встановила:

Адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить скасувати арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження і користування автомобілем марки ВАЗ 2112140, державний номерний знак НОМЕР_1 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2020 року ОСОБА_1 було задоволено клопотання слідчого СВ П`ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, якою крім іншого, був накладений арешт у вигляді заборони відчуження, розпорядження або користування належним ОСОБА_4 автомобілем марки ВАЗ Lada 212140 номерний знак НОМЕР_2 , 2018 року випуску зеленого кольору. Підставою для накладення арешту на вказаний автомобіль стало визнання його речовим доказом органом досудового розслідування, який нібито має на собі відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні. Оскільки, в ході досудового слідства не встановлено, що автомобіль марки ВАЗ 212140, державний номерний знак НОМЕР_2 , має на собі будь-які ознаки чи відомості, які могли б бути використані як речовий доказ; сам автомобіль не являвся знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим немає підстав чи розумних підозр вважати, що наведений вище автомобіль може бути доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, можливої конфіскації майна, яка санкцією ч. 1 ст. 115 КК України не передбачена, а тому підстави для арешту автомобіля на даний час відпали.

Слідча СВ П?ятихатського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровської області ОСОБА_6 в судове засідання не з?явилася, про місце та час розгляду клопотання повідомлена належним чином, причини її неявки суду не відомі.

Особа, якою заявлено клопотання адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття особи, якою подане клопотання в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши в судовому засіданні думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що під час вчинення кримінального правопорушення, підозрюваний прибув на місце події саме на автомобілі, з якого просить зняти арешт захисник, те, що під час досудового розслідування планується проведення слідчих дій у вигляді відтворення обстановки і обставин події, в ході яких виникне необхідність у використанні зазначеного автомобіля, а також те, що даний автомобіль є засобом забезпечення позову, оскільки матір`ю потерпілого ОСОБА_7 буде заявлятися цивільний позов, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Беручи до уваги думку прокурора а також те, що ухвалою від 25.09.2020 року арешт на майно, в тому числі на автомобіль було накладено з метою збереження речових доказів, що автомобіль ВАЗ 2112140, державний номерний знак НОМЕР_1 року випуску був оглянутий, згідно протоколу огляду місця події від 23.09.2020 року і з салону даного автомобіля вилучено предмети, які є доказами та предметами вчиненого правопорушення, а сам автомобіль не має ознак речових доказів, передбачених ст.98 КПК України, слідчий суддя вважає, що на даний час відпали підстави для заборони користування автомобілем, а тому клопотання адвоката ОСОБА_5 підлягає частовому задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалила:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 25.09.2020 року ОСОБА_1 скасувати частково, а саме в частині заборони користування автомобілем марки ВАЗ 2112140, державний номерний знак НОМЕР_1 року випуску, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Автомобіль марки ВАЗ 2112140, державний номерний знак НОМЕР_1 року випуску, повернути власнику ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1