Справа № 463/794/21
Провадження № 1-кс/463/731/21
У Х В А Л А

29 січня 2021 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 16.01.2021 року про відмову у визнанні потерпілим,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 16.01.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000092 від 31.12.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.189, ч.1 ст.366, ч.2 ст.370, ч.2 ст.190 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 16.01.2021 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000092 від 31.12.2020 року. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. Покликання слідчого на постанову Червоноградського міського суду Львівської області, яка оскаржується в апеляційному порядку, не може бути підставою для відмови у визнанні потерпілим. А тому, просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 16.01.2021 року про відмову у визнанні потерпілим та стягнути з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові витрати на правничу допомогу.
Скаржник в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, разом з тим, скерував на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі, просить скаргу задовольнити.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає за можливим розглянути скаргу за відсутності скаржника.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи строки розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 16.01.2021 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000092 від 31.12.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.189, ч.1 ст.366, ч.2 ст.370, ч.2 ст.190 КК України.

Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Однак, слідчий при винесенні оскаржуваної постанови від 16.01.2021 року зазначеного обов`язку не дотримався, оскільки викладені ним у постанові мотиви відмови у визнанні потерпілим зводяться до аналізу судового рішення та обмежуються лише констатацією того, що на даний час не встановлено обставин, що ОСОБА_3 було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.
Разом з тим, із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, таким чином, слідчим не було проведено усіх слідчих дій на предмет перевірки заподіяння заявнику ОСОБА_3 будь-якої шкоди, й не виключається до закінчення досудового розслідування зібрання доказів на підтвердження спричинення йому моральної, фізичної або майнової шкоди, тому висновок слідчого про те, що останньому не завдано шкоди, передбаченої ч.1 ст.55 КПК України є передчасним, у зв`язку з чим, скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова про відмову у визнанні потерпілим скасуванню.
Щодо вимоги про стягнення з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові витрат на правничу допомогу слід відмовити, оскільки відповідно до ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати лише у разі ухвалення обвинувального вироку, крім цього, вирішення даного питання з врахуванням положень ст.307 КПК України виходить за межі повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст.107, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 16.01.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000092 від 31.12.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.2 ст.189, ч.1 ст.366, ч.2 ст.370, ч.2 ст.190 КК України - скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1