ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 463/7571/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/27/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 11 вересня 2020 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_6 від 13.08.2020 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що у поданій скаржником заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення., а викладені скаржником в заяві про злочин обставини є лише його припущенням та нічим не підтверджені, а відтак такі внесенню в ЄРДР не підлягають. Слідчий суддя зазначив, що скаржником не доведено мотивованості подачі такої скарги та формально зазначено про невиконання слідчим ст.214 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, за змістом якої просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 11 вересня 2020 року та винести нову ухвалу про задоволення в повному обсязі скарги адвоката ОСОБА_6 . Крім того, просить розпочати досудове розслідування за викладеними у цій заяві фактами ч.2 ст.397 КК України; залучити адвоката ОСОБА_6 як потерпілого до даного кримінального провадження та надати йому відповідну пам`ятку про права та обов`язки; надати адвокату ОСОБА_6 документ, який підтверджує внесення до ЄРДР відомостей, викладених в заяві про злочин.

Оскаржувану ухвалу вважає незаконною і винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи зі змісту апеляційної скарги, поданої ОСОБА_6 , свої доводи апелянт мотивує тим, що слідчим суддею було безпідставно відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_6 від 13.08.2020 року.

Одночасно просить задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова 11 вересня 2020 року, оскільки повний текст ухвали був виготовлений та отриманий скаржником лише 17 вересня 2020 року.

Прокурор, та представник Територіального управління державного бюро розслідувань, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, повідомили суд про можливість розгляду справи без їх участі.

За клопотанням ОСОБА_6 розгляд справи призначався в режимі відеоконференції з Сихівським районним судом м. Львова.

Справа призначалася до розгляду на 11 січня 2021 року, 14 січня 2021 року, 21 січня 2021 року, однак щоразу за клопотанням апелянта відкладалася.

Окрім того, справа призначалася на 27 січня 2021 року, однак була відкладена у зв`язку з неявкою апелянта в судове засідання.

Апелянт ОСОБА_6 , який судом належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи на 10 год. 30 хв. 02 лютого 2020 року, повторно в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні у цей час в Личаківському районному суді м. Львова, однак не надав суду жодних доказів на підтвердження вказаного клопотання і, відповідно, щодо поважності причин його неявки чи неможливості прийняти участі у розгляді справи в режимі відеконференції.

Відповідно до ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За наведених обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року без учасників кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджуються доводи ОСОБА_6 щодо поважності пропуску ним строку апеляційного оскарження, а тому колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин і його слід поновити.

Як слідує з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_6 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, покликаючись на те, що 14.08.2020 року ним було подано до Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про кримінальне правопорушення (злочин) від 13.08.2020 року.

У поданій скарзі ОСОБА_6 просив внести відомості до ЄРДР про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.397 КК України, залучити його до провадження як потерпілого та вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а також надати витяг з ЄРДР. Вчинене кримінальне правопорушення, на думку скаржника, проявилось в тому, що 13.08.2020 року колегія суддів Львівського апеляційного суду ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , при розгляді справи №11-сс/811/875/2020 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , зокрема головуючий суддя ОСОБА_7 надав вказівки судовій охороні вивести із зали судового засіданні адвоката без наявності для цього підстав. Слідчий Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, в порушення вимог ст.214 КПК України протягом 24 годин, з моменту отримання заяви, питання про внесення в ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення не вирішив, у зв`язку з чим вважає, що такими діями уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові не виконала вимоги ст.214 КПК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги, місцевий суд виходив з того, що скаржником не доведено мотивованості подачі такої скарги та формально зазначено про невиконання слідчим вимог ст.214 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді.

Так, відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Згідно ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення саме кримінального правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що подана заява ОСОБА_6 до Територіального управління Державного бюро розслідувань м. Львова не містить достатніх відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , оскільки аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Доводи апелянта про неповноту судового розгляду, що слідує зі змісту поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ним не наведено належних, послідовних та аргументованих доводів на обґрунтування таких своїх тверджень.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що у поданій скаржником заяві про вчинення кримінального правопорушення не зазначено об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, а тому викладені скаржником в заяві про злочин обставини є виключно його суб`єктивною оцінкою та нічим не підтверджені, а відтак внесенню в ЄРДР не підлягають.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 11 вересня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_6 від 13.08.2020 року, є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити строк ОСОБА_6 на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_6 від 13.08.2020 року без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.