Справа № 298/388/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці адвокати ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/364/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_9 й продовжено щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20. 02. 2019 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 01(один) рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26.07.2020.
З матеріалів за клопотанням вбачається, що 22 травня 2020 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою без визначення застави щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України кримінального правопорушення. Відповідно до клопотання, 02 квітня 2020 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою : АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, під час сварки, яка переросла у бійку, між ним і ОСОБА_11 , й мала місце у будинку та на подвір`ї біля будинку, умисно наніс декілька ударів ОСОБА_11 , від яких останній впав на землю, де ОСОБА_6 , з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу на позбавлення життя ОСОБА_11 , взявши пластмасову пляшку з бензином, ємністю 1,5 л., вихлюпнув з неї на ліву сторону грудей та шиї ОСОБА_11 100-150 грам бензину, після чого, витягнувши з кишені штанів сірники, підпалив. Внаслідок підпалу загорівся верхній одяг на ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 після скоєного повернувся до будинку, залишивши ОСОБА_11 горіти. Однак ОСОБА_11 самостійно вдалося погасити палаючий одяг. У результаті вчинених дій ОСОБА_11 отримав термічні опіки другого ступеня, а саме, опіки шиї, обличчя, лівого стегна та лівого ока. Вищевказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. 03 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, до 01 червня 2020 року включно. У клопотанні також вказується на те, що встановлені і викладені в ухвалі слідчого судді ризики не зменшилися і не відпали, у тому числі ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування ризиків слідчий посилається на те, що потерпілий ОСОБА_11 та свідки в справі ще не допитані, експертизи не проведені, один зі свідків у кримінальному проваджені є рідним братом підозрюваного ; ОСОБА_6 після вчинення злочину, з метою приховування речових доказів заховав одяг потерпілого і замочив його у миску з водою ; ОСОБА_6 неодноразово засуджувався за вчинення злочинів - останній раз за вироком Великоберезнянського районного суду від 20.02.2019 за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, на шлях виправлення не став. У зв`язку із невиконанням засудженим ОСОБА_6 обов`язків, визначених вироком суду від 07.02.2020 органом пробації скеровано до Великоберезнянського районного суду подання про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_6 для відбуття реальної міри покарання. У клопотанні слідчий також посилається на тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні - позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, те, що вчинене діяння, згідно ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, ОСОБА_6 не одружений, утриманців не має, не має постійного місця роботи або навчання, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, та повторно підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, а також на те, що досудове розслідування не може бути завершене до закінчення дії ухвали від 03.04.2020, оскільки не завершені призначені слідчим судові експертизи. З урахуванням наведеного, слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить клопотання задовольнити та продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, про що також свідчать докази, зібрані органом досудового слідства та надані слідчому судді, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Дані обставини зазначені у ухвалі слідчого судді Великоберезнянського районного суду від 03 квітня 2020 року про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому, з урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам вчинення підозрюваним ОСОБА_6 спроб знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, та не зможе запобігти вчиненню іншого кримінального правопорушення, а відтак щодо нього, з огляду на положення ст. ст. 177, 183 КПК України, слід продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те що, приймаючи рішення, слідчий суддя в порушення принципу презумпції невинуватості, не взяла до уваги, що слідчий та прокурор не довели обґрунтованість підозри ОСОБА_6 та необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вважає, що слідчий суддя, діючи всупереч вимогам ст. 178 КПК України, не встановила чи додані до клопотання докази доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначених у клопотанні, а взяла до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання, натомість проігнорувала факти, що ставлять під сумнів необхідність обрання найсуворішого за видом запобіжного заходу. Апелянт також посилається на те, що у матеріалах провадження відсутні дані про характер тілесних ушкоджень, спричинених
потерпілому, що на його думку свідчить про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 . Окрім того захисник просить врахувати відсутність даних про наявність у ОСОБА_6 намірів переховуватись від слідства та суду, те, що підозрюваний має постійне місце проживання, позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити речі або документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального
правопорушення, відсутність даних про наміри незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані обставини, з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України та рішення Європейського суду з прав людини від 10. 02. 2011 у справі «Харченко проти України», на його думку, давали підстави слідчому судді обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, домашній арешт. Окрім того захисник просить врахувати і те, що перебування ОСОБА_6 під вартою може призвести до його зараження гострою респіраторною хворобою «СOVID -19». Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави та розглянути можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою подано до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що участь у розгляді клопотання приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), - на підставі яких 03.04.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в учиненні передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг скоїти кримінальне правопорушення. При цьому, враховується те, що обґрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які, на даний час, не відпали, не зменшились і продовжують існувати. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано враховано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, фактичні обставини та спосіб вчинення злочину, дані про особу підозрюваного, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування та необхідність у проведенні ряду слідчих дій. Тому, колегія суддів також вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики (переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, сховання речових доказів, незаконний вплив на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином), які стали підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились і продовжують існувати, у зв`язку з чим, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим з огляду на те, що такі будуть недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів також вважає, що зазначеним вище обставинам слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою дав належну оцінку, при цьому, належним чином умотивувавши свій висновок.

Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що в такому містяться посилання на вищенаведені обставини, у тому числі, викладені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились і виправдовують подальше тримання особи під вартою, а також викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою, а із судового рішення що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Під час розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, у тому числі, й даних про особу підозрюваного, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість указаного висновку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що він не збирається переховуватись від слідства, позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, так як речові докази вилучені, не має потреби незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинене кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчим суддею, з урахуванням постанови керівника Ужгородської місцевої прокуратури, якою продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 03.07.2020, обґрунтовано продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою саме у межах строку досудового розслідування - до 26.07.2020 включно.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що, прийшовши до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив йому розмір застави. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд також враховує вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є необґрунтованими, задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано, й на такі під час її розгляду сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26 липня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :