УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання дізнавача-інспектора СД Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 від 18.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України про арешт майна та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач старший інспектор звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепом н.з. НОМЕР_2 з піском, який вилучений під час огляду місця події від 17.12.2020 ркоу до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що по вул. Слобідська, 35 з забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном власнику та третім особам.

В клопотанні зазначено, що 17.12.2020 р. близько 13 год. 16 хв. за адресою: м. Житомир, вул. Київське шосе, 92, працівниками поліції ВОДГР, було виявлено невстановлену особу, яка незаконно, використовуючи ТЗ ТМ «DAF» н.з. НОМЕР_1 , без отримання відповідних дозвільних документів, здійснила заволодіння та перевезення поверхневого водного шару водного фонду.

18.12.2020 року вказана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.12.2020 року на адресу Житомирського ВП ГУНП надійшов рапорт з СРПП ЖРВП ГУНП в Житомирській області з інформацією про те, що в ході проведення поверхневої перевірки, ТЗ марки «DAF» н.з. НОМЕР_1 та напівпричепом н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаному причепі виявлено пісок без відповідних документів (дозволів). Будь-яких документів на вантаж, а також на транспортні засоби водієм не надано. Після цього на місце події викликано СОГ Житомирського ВП ГУНП, якими під час проведеного огляду місця події автомобіль торгівельної марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепом н.з. НОМЕР_2 було вилучено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, що по вул. Слобідська, 35 в м. Житомир. Відповідно до отриманої інформації автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп д.н.з. НОМЕР_2 .

18.12.2020 року автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепд. н.з. НОМЕР_2 з піском, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Дізнавач старший інспектор зазначає, що об`єкт рухомого майна, а саме автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричеп д.н.з. НОМЕР_2 має значення речового доказу по кримінальному провадженню, так як у вказаному автомобілі знаходиться пісок без відповідних документів (дозволів), а також транспортний засіб у даному випадку використано як знаряддя вчинення кримінального проступку.

Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні додав до матеріалів клопотання видаткову накладну № 159 від 17.12.2020 р. на пісок товарний вагою 20,73 т., рахунок на оплату № 163 від 17.12.2020р., товарно-транспортну накладну № 159 від 17.12.2020р., договір № 01-09-2020/1 про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом та просив відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що підстав для накладення арешту немає, оскільки надано всі дозвільні документи.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що дані по вказаному в клопотанні факту 18.12.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України.

Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.

Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу).

При звернення з даним клопотання до слідчого судді, слідчий жодним чином не обґрунтував необхідність накладення арешту на вилучене майно.

Що стосується накладення арешту на вилучений автомобіль, напівпричіп з піском, то крім самої лише констатації у клопотанні, що вилучене майно є знаряддям вчинення злочину та підлягає арешту з метою збереження речових доказів, клопотання не містить переконливих доводів, що це майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, що зашкодить кримінальному провадженню.

Як визначено у нормах законів, арешт майна під час досудового розслідування може застосовуватись виключно щодо майна підозрюваного або особи, що несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, відносно майна юридичної особи, якщо до юридичної особи може бути застосований захід у вигляді конфіскації майна.

Клопотання про арешт майна, з яким орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді, було винесено в рамках кримінального провадження за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 239-2 КК України. В рамках цього провадження відсутні будь-які дані про вручення письмового повідомлення про підозру відповідно до вимог ст. 278 КПК України, а також відсутні особи, які відносяться до кола обвинувачених по справі, оскільки обвинувальний акт не складався та не надходив до суду.

При цьому слід зауважити, що не може бути метою накладення арешту і конфіскація майна, як вид покарання або захід кримінально-правового характеру у зв`язку з тим, що санкцією ч. 1 ст. 246 КК України не передбачена конфіскація майна як вид покарання, а забезпечення виконання можливого покарання не передбачено як мета арешту майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та відмовляє в його задоволенні.

Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання дізнавача-інспектора СД Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 від 18.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України про арешт майна, відмовити.

Зобов`язати дізнавача-інспектора СД Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_5 або іншого дізнавача-інспектора СД Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, який уповноважений здійснювати розслідування в рамках кримінального провадження № 0001412 від 18.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239-2 КК України, негайно та безоплатно повернути власнику автомобіль марки «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом н.з. НОМЕР_2 з піском, який вилучений під час огляду місця події 17.12.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1