Справа № 298/1585/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/935/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.07.2020 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

встановила:
цим вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту його затримання, а саме з 15 жовтня 2019 року.

Заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2019 року у виді арешту майна скасовано.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою, але не більше як на шістдесят днів..

Вироком суду встановлено, що 30 вересня 2019 року близько 22.30 год. обвинувачений ОСОБА_7 , знаходячись із ОСОБА_9 на залізничному вокзалі смт. В.Березний Великоберезнянського району Закарпатської області, за попередньою змовою направилися до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований у вказаному населеному пункті по АДРЕСА_2 , та яким на праві оренди користується ФОП ОСОБА_10 , де ОСОБА_9 за допомогою сокири, яку приніс із собою, розбив два навісні замки на вхідних дверях магазину, після чого вони обоє проникли до приміщення магазину, звідки умисно, таємно намагалися викрасти одяг, однак не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками поліції на місці вчинення злочину.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким обвинуваченого виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення злочину.

В обґрунтування скарги покликається на те, що у матеріалах справи відсутні докази, які поза розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину. Суд не надав належної оцінки відсутності у матеріалах справи речового доказу предмета злочину, відсутності доказів, що предмет злочину належить саме потерпілому, відсутність експертизи вартості викраденого майна. Вважає недопустимими доказами: показання свідка ОСОБА_9 , протоколу огляду місця події, оскільки ставить під сумнів добровільність дозволу потерпілої на проведення такого, протоколу проведення слідчого експерименту з огляду на те, що у цій слідчій дії брав участь працівник поліції ОСОБА_11 , який не був її учасником. Зазначає, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є зацікавленими особами, оскільки є працівниками поліції. Звертає увагу на тому, що протокол затримання працівниками поліції не складався. У матеріалах справи відсутні докази, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться магазин «Колосок». Звертає увагу на тому, що у матеріалах справи відсутній оригінал протоколу слідчого експерименту. Вважає недопустимимими доказами вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17.12.2019 року та довідку ФОП ОСОБА_10 про вартість викраденого майна. Зазначає, що у обвинуваченого був відсутній умисел на вчинення крадіжки.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і є обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції було безпосередньо досліджено показання потерпілої ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні вказала, що у 2019 році здійснювала підприємницьку діяльність з продажу непродовольчих товарів у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в смт. В.Березний. Близько 23.30 год., 30 вересня 2019 року, їй зателефонував працівник поліції ОСОБА_11 та повідомив, що її магазин намагалися обікрасти двоє осіб, як виявилося пізніше ОСОБА_14 та ОСОБА_9 . Показала, що в цей день до магазину приходив ОСОБА_9 з іншою особою та цікавився спортивним костюмом.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснили, що 30 вересня 2019 року близько десятої години вечора вони разом із ОСОБА_17 їхали із смт. В.Березний до м. Самбір, Львівської області. Близько дев`ятої години вечора, бачили як до ОСОБА_18 підійшов ОСОБА_19 та запропонував випити, після чого вони, пройшовши через будівлю вокзалу, пішли у невідомому напрямку та не повернулися.
Свідок ОСОБА_9 , який вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 17.12.2019 року на підставі угоди про визнання винуватості визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин наведених у обвинувальному акті у вказаному кримінальному провадженні, у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що восени минулого року він взяв з дому сокиру та пішов до магазину біля базару, де мав намір викрасти спортивний костюм, який ще вдень бачив у вказаному магазині.
Суд першої інстанції вірно, оцінив піддавши критиці, показання свідка ОСОБА_9 дані в судовому засіданні, щодо обставин вчинення злочину з спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 , оскільки такі є не послідовними, плутаними та суперечать фактичним обставинам справи.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні зазначив, що проживає поруч з магазином «Колосок» в смт. В. Березний Великоберезнянського району. Наприкінці вересня 2019 року близько десятої пів на одинадцяту години вечора він почув на вулиці шум і побачив за огорожею, що хтось (видно було лише силует людини) розбиває замок на вказаному магазині. Також побачив, що через 15-20 секунд зі сторони вокзалу до вказаної особи хтось підійшов, вони поговорили і той знову відійшов, а перший продовжив бити по замку. Тоді він пішов до будинку та викликав працівників поліції, які затримали двох осіб.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно оцінив показання свідка ОСОБА_20 та прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 знав про те, що ОСОБА_9 зламав навісні замки магазину для вчинення таємного викрадення речей з магазину потерпілої та мав об`єктивну можливість це бачити, а їх дії були об`єднані єдиним умислом на проникнення в магазин з метою заволодіння чужим майном.
Крім того, факт проникнення ОСОБА_9 разом із ОСОБА_7 у вказаний магазин підтверджується протоколом огляду місця події від 01.10.2019 року та показаннями безпосередньо допитаного у суді першої інстанції обвинуваченого ОСОБА_7 .
Свідки ОСОБА_21 та ОСОБА_12 у судовому засіданні показали, що у вересні 2019 року перебували у складі СОГ, коли надійшов виклик на лінію «102» про крадіжку у магазині «Колосок» в смт. В.Березний. Приїхавши на місце події вони побачили, що двері на магазині прикриті, однак замки з дверей були на землі. Вони зайшли всередину та виявили там двох осіб, ними виявилися ОСОБА_14 та ОСОБА_9 .
Даними протоколу прийняття заяви про вчинений злочин від 01 жовтня 2019 року, підтверджується факт вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_7 (Т. 2, а. с. 4-6, 7).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 01 жовтня 2019 року з фотоілюстрацією до нього, об`єктом огляду є приміщення магазину «Колосок», що знаходиться в смт. В.Березний, вул. Шевченка, № 81, Великоберезнянського району, де на сходах, що ведуть до нього, виявлено два навісні замки, які мають на собі вм`ятини. Всередині магазину обстановка загалом не порушена, зі стелажів вилучено два папілярні сліди пальців рук людини, які перекопійовано на прозору клейку стрічку. Крім того, під столом, який знаходиться посередині приміщення, виявлено двох осіб ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , а також біля них предмет, схожий на сокиру, з рукоятки якого зроблено змиви (Т. 2, а. с. 8, 9-20).
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні, інкримінованого йому злочину, є обраним ним та його захисником способом захисту він пред`явленого обвинувачення та бажання уникнути кримінальної відповідальності.

На думку колегії суддів, повторне покликання захисника у апеляційній скарзі на недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вказаний доказ визнаний недопустимим судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження захисника про те, що показання свідків працівників поліції ОСОБА_22 та ОСОБА_12 є недопустимими доказами, оскільки вказані свідки, лише будучи у складі СОГ, прибули на місце події, виявили проникнення у магазин та здійснили затримання обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в приміщенні магазину, що жодним чином не вказує на їхню зацікавленість у засудженні обвинуваченого за вчинення злочину.

Відсутність у матеріалах справи протоколу затримання, на думку колегії суддів, не впливає на наявність чи відсутність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні, інкримінованого йому злочину.

Покликання захисника у апеляційній скарзі на те, що у матеріалах справи відсутній висновок експертизи щодо вартості предмета злочину є таким, що не заслуговує на увагу, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 не заволодів майном потерпілої, тобто вчинив незакінчений замах на вчинення крадіжки, з причин що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

Доводи захисту про повторне дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні згідно з його клопотанням в порядку ст. 404 КПК України є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

У клопотання захисника не наведено жодних доказів дослідження судом першої інстанції доказів, що містяться у кримінальному провадженні, не повністю або з порушеннями, а відтак відповідно до положень ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Відтак, колегія суддів вважає, що покликаючись на досліджені докази, суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування вироку Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.07.2020 року відносно ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 08.07.2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою протягом трьох місяців з моменту отримання копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4