Провадження № 1-кс/742/825/20
Єдиний унікальний № 742/2332/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власників майна ОСОБА_3 та приватного підприємства «Даймлер» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В :

16.09.2020 року представник власників майна ОСОБА_3 та ПП «Даймлер» - адвокат ОСОБА_4 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.08.2020 року на автомобіль марки ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та на вміст цистерни, що становить рідина темного кольору з характерним запахом паливно-мастильної речовини, об`єм якої фактично становить 51010 л, який належить приватному підприємству «Даймлер», розташованому за адресою: пров.Гетьмана Сагайдачного, буд.22, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000857 від 26.08.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 31.08.2020 року ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області клопотання слідчого Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області про арешт майна у досудовому розслідуванні, внесеному до ЄРДР за №0000857 від 26.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, було задоволено частково та накладено арешт на: товарно-транспортну накладну №004 від 26.08.2020 року, поміщену до спец. пакету №7253633; автомобіль марки ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; вміст цистерни, що становить рідина темного кольору з характерним запахом паливно-мастильної речовини, об`єм якої фактично становить 51010 л, який належить приватному підприємству «Даймлер», розташованому за адресою: пров.Гетьмана Сагайдачного, буд.22, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500; три пляшки з вмістом зразків рідини темного кольору, відібраних 26.08.2020 року, поміщені до спец. пакету №7253626; три пляшки з вмістом зразків рідини темного кольору, відібраних 27.08.2020 року, поміщені до спец. пакету №7253648.

Крім того, автомобіль ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та вмістом цистерни, що належать на праві власності ОСОБА_3 та ПП «Даймлер», було передано на відповідальне зберігання власникам, заборонивши їм розпоряджатись цим автомобілем із причепом та вмістом цистерни до прийняття рішення у даному кримінальному провадженні, а ОСОБА_3 та директора ПП «Даймлер» зобов`язано надавати доступ до автомобіля із причепом та вмістом цистерни слідчому чи прокурору на першу вимогу.

Станом на день звернення з даним клопотанням до суду жодних слідчих дій відносно майна, яке було арештовано, не проводиться. В рамках даного кримінального провадження було проведено обшук на території ПП «Даймлер». В результаті проведення даних слідчих дій було вилучено декілька оригіналів товарно-транспортних накладних на перевезення товару (сирої нафти) ПП «Даймлер» від своїх контрагентів. Останнє підтверджує той факт, що ПП «Даймлер» на законних підставах здійснює господарську діяльність стосовно операцій з сирою нафтою, а підстава внесення до єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000857 від 26.08.2020 року відомостей про імовірне вчинення кримінального правопорушення є надуманою.

Разом з цим, перебування майна під арештом призводить до нанесення збитків ПП «Даймлер», оскільки останнє позбавлене можливості розпоряджатися своїм майном, а відсутність можливості реалізації товару зупинило процес капіталізації і поповнення обігових коштів на підприємстві. ОСОБА_3 також позбавлений можливості використовувати свій транспортний засіб для ведення господарської діяльності, що завдає йому істотної матеріальної шкоди, як суб`єкту господарювання, для якого надання послуг з перевезення вантажів є єдиним видом діяльності та отримання доходу.

Нині як ПП «Даймлер», так і ОСОБА_3 не є учасниками кримінального провадження, а є лише безпосередніми власниками арештованого майна, у зв`язку з чим їхнє право власності є обмеженим. У межах кримінального провадження №0000857 від 26.08.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вже проведені всі без виключення слідчі дії, пов`язані з проведенням досліджень і експертиз арештованого майна, тому фактично на даний час вже відпала нагальна необхідність утримувати належне ПП «Даймлер» та ОСОБА_3 майно під арештом, у зв`язку з чим представником власників майна адвокатом ОСОБА_4 і було подано відповідне клопотання.

В судове засідання власники майна, а також їхній представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, проте завчасно подали до суду письмові заяви, в яких клопотання підтримали та просили провести судовий розгляд без їхньої участі (а.с.8, 10).

Слідчий Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася також, проте у адресованій суду заяві просила відмовити в задоволенні клопотання та провести розгляд справи за її відсутності (а.с.11).

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Вивчивши клопотання та докази на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов висновку, що таке підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна, у розумінні ч.2 ст.170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому, у відповідності до ст.174 КПК України підозрюваний, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено обґрунтовано.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2, 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України .

Речовим доказом у розумінні ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується під час ухвалення судового рішення: гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші цінності та інше майно повертається власнику (законному володільцю).

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ постановою №5 від 03.06.2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" надав судам низку роз`яснень стосовно застосування законодавства при розгляді позовів про зняття арешту з майна. Зокрема, в п.1 вказаної постанови зазначено: «За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок».

24.04.2019 року Велика Палата Верховного Суду в рамках справи №2-3392/11, провадження №14-105цс19 (ЄДРСРУ №81691819) зазначила наступне. Згідно із частиною першою ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з вимогами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Тож, зважаючи на те, що в провадженні Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000857 від 26.08.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у рамках якого автомобіль марки ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_3 , та вміст цистерни, що становить рідина темного кольору з характерним запахом паливно-мастильної речовини, об`єм якої фактично становить 51010 л, який належить ПП «Даймлер», ухвалою слідчого судді від 31.08.2020 року були визнані речовими доказами та на які був накладений арешт, проте зважаючи на те, що в межах даного кримінального провадження вже були проведені усі слідчі дії щодо проведення досліджень і експертиз арештованого майна, то фактично на даний час дійсно відпала будь-яка необхідність в утриманні вказаного вище майна під арештом. Крім того, перебування вказаного майна під арештом призводить до нанесення збитків ПП «Даймлер», оскільки останнє позбавлене можливості розпоряджатися своїм майном, а відсутність можливості реалізації товару зупинило процес капіталізації і поповнення обігових коштів на підприємстві, в свою чергу, ОСОБА_3 також позбавлений можливості використовувати свій транспортний засіб у господарській діяльності, що завдає істотної матеріальної шкоди йому як суб`єкту господарювання, оскільки надання послуг з перевезення вантажів є основним видом його діяльності та засобом до існування, а також беручи до уваги те, що слідчим не було надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження необхідності тримання даного майна нині під арештом, слідчий суддя приходить до переконання про доцільність задоволення поданого клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.64-2, 98, 100, 170, 174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власників майна ОСОБА_3 та приватного підприємства «Даймлер» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.08.2020 року на автомобіль марки ДАФ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , із причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які належать на праві власності ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та на вміст цистерни, що становить рідина темного кольору з характерним запахом паливно-мастильної речовини, об`єм якої фактично становить 51010 л, який належить приватному підприємству «Даймлер», розташованому за адресою: пров.Гетьмана Сагайдачного, буд.22, м.Прилуки, Чернігівська область, 17500.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23.09.2020 року о 16 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1