В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0007748 від 16 вересня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Слобідка Калинівського району вінницької області, українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, розлученої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

15.09.2019 року у ОСОБА_5 , яка знаходилась за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно о 16 годині 00 хвилин, під час бесіди з ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті ревнощів, під час якого у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Усвідомлюючи суспільну небезпеку і наслідки своїх дій, ОСОБА_5 , схопила ніж, що знаходився на столі в приміщенні спальні та, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , нанесла останньому один удар в область живота, чим спричинила ОСОБА_7 проникаюче колото-різане поранення живота.

Згідно висновку експерта №042-1826-2019 від 04.10.2019 року, ОСОБА_7 було спричинено наступне ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота: рана з рівними краями на передній черевній стінці в гіпогастральній ділянці на 3 см нижче та справа від пупка, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні- досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з ушкодженням шлунково-ободової зв`язки, з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині до 700 мл. крові). Вказане ушкодження утворилося внаслідок однократної травматичної дії гострим предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа), було спричинено до 17:58 год. 15.09.2019 року та відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя), згідно п.п. 2.1.2 та 2.1.3/к «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнала в повному обсязі, щиро розкаялася та пояснила, що дійсно 15.09.2019 року в обідній час вона знаходилася вдома разом з потерпілим, який є її співмешканцем, за адресою: АДРЕСА_2 , де під час сварки вона нанесла потерпілому удар ножем в область живота. Обвинувачена суду повідомила, що того дня вона була в стані алкогольного сап`янні, та не може точно повідомити причини конфлікту. Крім того, ОСОБА_5 суду зазначила, що до вказаних подій в неї також були сварки з потерпілим, під час однієї з яких вона також заподіяла йому тілесних ушкоджень за допомогою ножа, проте на даний час конфліктів з потерпілим у неї немає, а сам потерпілий пробачив її.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.

Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а ч. 1 ст. 337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тобто обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав, що 15.09.2019 року приблизно о 16 годині у нього стався словесний конфлікт з обвинуваченою на ґрунті ревнощів, під час якого вона нанесла йому один удар ножем в область живота. Потерпілий також повідомив, що того дня він був в стані алкогольного сп`янінні та на даний час у нього з обвинуваченою гарні стосунки. Крім того, ОСОБА_7 суду повідомив, що за рік до вказаних подій між ним та обвинуваченою вже був схожий конфлікт, під час якого вона також нанесла йому тілесні ушкодження ножем, після якого він був у лікарні та був прооперований, проте потерпілий повідомив, що він вибачив обвинувачену та просив суд суворо її не карати.

Так в судовому засіданні були дослідженні наступні докази.

Відповідно до картки виїзду швидкої медичної допомоги № 1336 А від 15.09.2019 року, ОСОБА_7 має пошкодження м`яких тканин в ділянці (знизу) печінки колото-різана рана 2 см х2.5 см., суха без кровотечі з розведеними краями. Чоловік був брудний і від детального огляду відмовився, від пов`язки відмовився.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 30.09.2019 року, проведеного за участю підозрюваної ОСОБА_5 , проведеного за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що ОСОБА_5 слідчому повідомила, що 15.09.2019 року вона прийшла за місцем свого проживання, в подальшому вона зайшла в коридор квартири, в якому почула, що в кімнаті її сусідки на ім`я ОСОБА_8 , перебуває її цивільний чоловік ОСОБА_7 . Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 пішли разом до своєї кімнати, вхідні двері якої закрили зсередини. В подальшому ОСОБА_5 взяла кухонного ножа та почала ним розмахувати по кімнаті. Ніж знаходився у неї в правій руці. Після чого, в цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на ґрунті ревнощів виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , тримаючи у правій руці, кухонний ніж нанесла ним один удар ОСОБА_7 в область живота, а саме у праву частину живота, механізм нанесення удару ОСОБА_5 показала на статистові, присутньому при приведені даної слідчої дії. В подальшому ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_7 про даний факт повідомив для того, щоб там повідомили у швидку допомогу.

Відповідно до висновку експерта № 042-1826-2019 від 04.10.2019 року 08.10.2019 року, дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 15.09.2019 року о 17 годині 58 хвилин, у нього мало місце тілесне ушкодження: проникаюче колото-різане поранення живота: рана з рівними краями на передній черевній стінці в гіпогастральній ділянці на 3 см нижче та справа від пупка, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні- досередини, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини черевної стінки, проникає в черевну порожнину з ушкодженням шлунково-ободової зв`язки, з явищами гемоперитонеуму (наявність в черевній порожнині до 700 мл крові). Критерієм судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесного ушкодження, є критерій небезпеки для життя, тому, відповідно п. п. 2.1.2. та 2.1.3/к Правил, виявлене тілесне ушкодження, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок однократної травматичної дії гострим предметом, якому притаманні колюче-ріжучі властивості (по типу клинка ножа). Часові дані, наведені в медичній документації, свідчать проте, що тілесне ушкодження, було спричинено до 1758 15.09.2019 року. З`ясування обставин спричинення тілесних ушкоджень є виключно компетенцію судово-слідчих органів. Враховуючи локалізацію та характер виявленого ушкодження у ОСОБА_7 , можливість його утворення при падінні потерпілого з вертикального чи близького до вертикального положення тіла на поверхню, виключається. Згідно з результатами лабораторного дослідження №3990 від 17.09.2019 (Соціотерапія) - в крові ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт у кількості 1,60%о, що свідчить про те, що на момент взяття крові в стаціонарі та відповідно на момент отримання тілесних ушкоджень він знаходився в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Отже, дослідивши, оцінивши та перевіривши зібрані у кримінальному провадженні докази, з точки зору належності, допустимості, достовірності а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченої, яка розлучена, не працює, раніше судима, а також враховує її вік та стан здоров`я.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також враховуючи, що ОСОБА_5 та потерпілий в судовому засіданні повідомили, що обвинувачена вже не вперше під час сварки наносить потерпілому тілесні ушкодження ножем, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі, оскільки її виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд враховує особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, та думку потерпілого, який в судовому засіданні повідомив, що він примирився з обвинуваченою та просив суворо її не карати, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України, а саме нижче від найнижчої межі, встановленої ч.1 ст.121 КК України. Таке покарання суд вважає необхідним та достатнім для її виправлення, а також для запобігання вчинення нових злочинів.

Остаточне покарання ОСОБА_5 суд вважає необхідним призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, частково приєднавши покарання, призначене вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року.

Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного цим вироком покарання ОСОБА_5 частково приєднати покарання, призначене вироком Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року, остаточно визначивши їй покарання у виді 2 /двох/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1 619 гривень 10 коп. за проведення судової-медичної експертизи № 042-1826-2019 від 04.10.2019 року 08.10.2019 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: