Справа № 274/7372/20 Провадження № 1-кс/0274/14/21
08.02.2021 м.Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 (далі - Суд),
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,
Обгрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.07.2020 близько 15.20 год ОСОБА_4 , перебуваючи на міському пляжі, який розташований по вул. Рибній в м. Бердичеві, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не спостерігає за його діями, підійшов до його чоловічої сумочки, яка лежала на землі, впевнившись, що його дії будуть не помічені іншими особами, таємно викрав з вказаної сумочки дві банківські картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які являються офіційними документами, належними ОСОБА_7 .
Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційного документу, належного ОСОБА_7 , ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.357 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) належного потерпілому ОСОБА_7 , вчиненому повторно, ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Враховуючи викладене, 30.10.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обгрунтовано повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, однак в зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього не встановлено, повідомлення про підозру вручено його матері ОСОБА_8 .
Також в клопотанні слідчий вказує на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначає, що на даний час на розгляді в суді перебувають кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні умисних злочинів, в тому числі крадіжок та грабежу, однак він продовжив вчиняти нові злочини, а також враховуючи, що він неодружений, постійного джерела доходу не має, тобто ступінь соціальних зв`язків не є такою, що може забезпечити належну поведінку на досудовому слідстві та під час судового розгляду, тому перебуваючи на волі, може переховуватися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки чи несвоєчасної явки для проведення слідчих (розшукових) дій, незаконно впливати на свідка з метою зміни останнім показів, а також може вчинити нові злочини.
З огляду на викладене, обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначених ризиків.
ІІ Процедура та позиції сторін
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до слідчого, прокурора, суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та покарання, може незаконно впливати на свідка з метою зміни останнім показів, оскільки свідок є знайомою ОСОБА_4 та йому відоме місце її проживання, а також може вчинити нові злочини, оскільки на даний час на розгляді в суді перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив застосувати до нього інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки він має постійне зареєстроване місце проживання, має родину (матір похилого віку, яка потребує його допомоги), пояснив, що проходив лікування спочатку у нарколгогічному диспансерному відділенні Бердичівської міської лікарні, а потім з 22.07.2020 по 2.02.2021 перебував у реабілітаційному центрі, де проходив лікування від наркотичної залежності, а тому вказує, що не переховувався від слідства, вину у вчиненому визнає, у скоєному щиро кається;
Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на те, що ризики, зазначенні у останньому не доведені, а наявність однієї лише обгрунтованої підозри, не може бути підставою для застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою. Просив застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки, підозрюваний хворіє, проживає з матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує його допомоги.
ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство
Згідно статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
30.10.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, однак в зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього не встановлено, повідомлення про підозру вручено його матері ОСОБА_8 .
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).
Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, є достатніми та на час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу підтверджують наявність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення та підозрюваний причетний до цієї події.
На підтвердження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий посилається на зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене правопорушення від 07.07.2020; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; виписки з банку «Приватбанк»; протокол огляду предметів від 16.07.2020.
Крім того, прокурор у судовому засіданні вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконного впливу підозрюваним на свідка, можливість вчиняти інше кримінальне правопорушення , а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Як вбачається із матеріалів клопотання, 30.10.2020 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, однак в зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього не встановлено, повідомлення про підозру вручено його матері ОСОБА_8 ; крім того ОСОБА_4 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, у зв`язку з чим на розгляді в суді перебувають обвинувальні акти, проте на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.
Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як злочини середньої тяжкості та враховує доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення .
Щодо ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то з матеріалів справи вбачається, що ні в клопотанні, ні в судовому засіданні прокурор не обгрунтував наявність такого ризику та не надав жодного доказу на підтвердження обставин, що свідчать про реальний характер ризику, визначеного п.4 ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п.111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.
ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджати кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Щодо ризику незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, на його підтвердження слідчим, прокурором не доведено, що підозрюваним вчинялись відповідні спроби , а з огляду на те, що на даній стадії досудового розслідуванням підозрюваним визнається вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає недоведеним вказаний ризик.
Разом з тим, органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваного саме виняткового запобіжного заходу, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.
При цьому слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_4 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено, що є його обов`язком, відповідно до ст. 183 КПК України.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як злочини середньої тяжкості.
Станом на 08.02.2021 згідно матеріалів клопотання підозрюваний ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом з матір`ю. Тобто ступінь його соціальних зв`язків є стійкою та сформованою, такою, що може забезпечити належну поведінку на досудовому слідстві та під час судового розгляду.
Окрім того, ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, вину у вчиненому визнав повністю, щиро кається.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України вважається не судимим; має постійне місце проживання та реєстрацію, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, вік підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, відношення до скоєного, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_4 , беручи до уваги пояснення сторін, слідчий суддя вважає, що належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах тримання його під вартою, тому клопотання про застосування такого запобіжного заходу задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, наявні достатні правові підстави для покладення на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 181, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Бердичівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу - тримання під вартою відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Строк домашнього арешту слід рахувати з часу фактичного затримання підозрюваного, а саме з 06.02.2021 23 год 00 хв.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 20 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин наступної доби без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
- зобов`язати прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (м. Бердичів, Житомирська область);
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Обов`язки, визначені ухвалою суду, покладаються на підозрюваного, згідно ст. 194 ч. 6 КПК України, на строк не більше двох місяців, тобто до 06.04.2021 включно.
У разі необхідності цей строк може бути продовжено за клопотанням прокурора.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Бердичівського районного відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Житомирській області.
Згідно ст. 181 ч. 4 КПК України орган національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
Копію ухвали вручити підозрюваному.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено 09.02.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1