Дата документу 30.11.2020
Справа № 334/6645/20
Провадження № 1-кс/334/2576/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0003036 від 17 листопада 2020 року, у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0003036 від 17 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 листопада 2020 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-110217» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїжджій частині пр. Соборного в м. Запоріжжя від вулиці Гагаріна в напрямку вул. Української, зі швидкістю понад 100 км/год., що перевищує максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті.

В цей же час в районі буд. №109-Б проїжджу частину пр. Соборного, зліва направо за ходом руху водія ОСОБА_5 , рухаючись в недозволеному для цього місці, перетинали пішоходи ОСОБА_8 та особа якого не встановлено.

Під час руху, по вище вказаному проспекту, водій ОСОБА_5 рухаючись по проїзній частині із перевищенням максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті, маючи при цьому об`єктивну можливість вчасно виявити пішоходів, які вийшли з розділювального газону на його смугу руху, вчасно заходів до зниження швидкості руху, аж до повної зупинки транспортного засобу, не вжив, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 . Контакту з пішоходом, особу якого не встановлено, не було.

Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

п.12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

п.12.9. Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до довідки про причину смерті №5253 від 18 листопада 2020, смерть ОСОБА_8 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів.

Органами досудового слідства дане кримінальне правопорушення кваліфікується за ч.2 ст.286 КК України.

30 листопада 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 листопада 2020 року, в ході проведення якого зафіксовано всю слідову інформацію на місці дорожньо-транспортної пригоди, кінцеве положення та механічні пошкодження автомобіля, погодні та дорожні умови в місці події;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка пояснила обставини та механізм ДТП;

протоколом огляду відеореєстратора з автомобіля «ЗАЗ-110217» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому зафіксовано обставини дорожньо-транспортної пригоди;

протоколом огляду відеозапису з зовнішньої камери спостереження ТРЦ «Панорама», де зафіксований момент дорожньо-транспортної пригоди;

протоколом огляду відеозапису з зовнішньої камери спостереження, який було виявлено на інтернет ресурсі, де зафіксований момент дорожньо-транспортної пригоди;

протоколом додаткового огляду місця події за участю водія ОСОБА_5 , який вказав механізм ДТП на місці пригоди;

протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 , яка на місці пригоди вказала механізм ДТП.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, а згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років, у зв`язку з чим, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 :

може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер. Крім того шкода, яка була завдана потерпілому, не може бути усунена, оскільки потерпілий ОСОБА_8 загинув на місці пригоди в результаті ДТП. Підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки у нього відсутні стійки соціальні зв`язки, останній не одружений, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного джерела заробітку, раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вказане вище, надає підозрюваному ОСОБА_5 можливість постійної зміни місця проживання та переховування його від органів досудового розслідування та суду, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Необхідно взяти до уваги й те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого, прокурора та суду про явку до органу досудового розслідування та суду, шляхом зміни свого контактного номеру телефону, зміни місця проживання, оскільки останній мешкає не за адресою реєстрації, що в свою чергу унеможливить вручення повісток про його виклик до слідчого, прокурора чи суду, що являється ризиком, передбаченим п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, враховуючи що ОСОБА_5 у 2011 році вже притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення, в результаті якого загинула людина. У зв`язку з чим, наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з наступних підстав:

при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та відсутність дієвого контролю за виконанням підозрюваним такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

відомості щодо осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, органу досудового розслідування не відомі, що унеможливлює обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистої поруки;

згідно з п.3 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, що свідчить про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави;

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини при яких було його вчинено, а також особу підозрюваного, а також з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 виконання ним процесуальних обов`язків, доцільним є застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово строком на два місяці, заборонивши залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Слідчий підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання заявлене слідчим. Вказала, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі. Існує ризик, що він стане переховуватися від слідства чи суду, впливати на свідків та потерпілого у справі. Зазначені обставини доводять, що підозрюваний може ухилитися від слідства чи суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, щодо оголошеної підозри, то він свою вину визнає. Заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім цього при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке Законом віднесено до категорії тяжких злочинів.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів - або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна зважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_5 раніше не судимий, не одружений, має постійне місце проживання, крім цього має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього слідчий суддя вважає, що підтвердженим є лише ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому провадженні, проте, слідчим та прокурором не доведено, що запобігти цьому ризику неможливо шляхом застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Однак з огляду на викладене слідчий суддя вважає, що існує ризик, що тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру, може схилити його до наміру переховуватися від органів слідства чи суду або вживати дії щодо перешкоджання встановлення істини у кримінальному провадженні, здійснюючи тиск на свідків та потерпілого у справі, в зв`язку із чим є необхідність у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 і 2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.181 КПК України строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання застосувавши до підозрюваного домашній арешт у певний період доби.

При вирішенні питання щодо можливості обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає виправданим обрання саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного.

Згідно ст.3 Конституції України людини, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в тому числі, що посягає на життя та здоров`я людини, за вчинення якого, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Згідно зі ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. При цьому їх види наведено у порядку зростання ступеня суворості.

Виходячи з досліджених на даний час доказів, не роблячи передчасних висновків, щодо вини підозрюваного, судом в якості ризиків, які виправдовують домашній арешт підозрюваного, зазначено, що, виходячи з характеру та обставин інкримінованого злочину, підозрюваний, може переховуватися від суду, істотно перешкоджати кримінальному провадженню, а інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

Крім цього, суд враховує, що на даний час по справі проведено допит не всіх потерпілих і свідків, а тому ризик можливості впливу на таких осіб також існує.

Суд вважає, що обрання саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби ОСОБА_5 з урахуванням його тривалості, відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, мотивів, та обставинам вчинення злочину, що інкримінується підозрюваному, забезпеченню прав потерпілого, а також покаранню, що може бути призначене підозрюваному в разі визнання його винуватим.

Керуючись ст.ст. 179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 206 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0003036 від 17 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, поклавши на нього такі обов`язки:

- заборонити підозрюваному ОСОБА_7 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду із встановленою періодичністю;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, клуби, тощо);

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім випадків проведення слідчих дій та судового розгляду.

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали два місяці - до 30 січня 2021 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1