справа № 208/6581/20
№ провадження 1-кс/208/2043/20
УХВАЛА
Іменем України

26 листопада 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 «про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою», відносно підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, внесеного в ЄРДР за №0001352 від 30.09.2020 року за ч.2 ст.186 КК України:

громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянин України, не працюючого, маючого професійно-технічну освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-25.03.2020 року Заводським районним судом міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, вирок набув законної сили 27.04.2020 року,-

встановив:
26.11.2020 року слідчий звернувся із даним клопотанням, яким просить застосувати у рамках кримінального провадження внесеного вЄРДР за №0001352 від 30.09.2020 року за ч.2 ст.186 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що ОСОБА_6 , будучи особою, раніше судимою, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 КК України, маючи незняту та непогашену у встановленому порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 КК України.

Так в ході досудового розслідування, слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яка вручена для передачі ОСОБА_6 , його матері 21.10.2020 року.

Так, згідно до підозри вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він діючи повторно, 29.09.2020 приблизно о 00.15 год. перебував біля приміщення бару "Макс", що розташований біля буд. №17 по вул. Миру в м. Кам`янському Дніпропетровської області. Там він побачив свого знайомого ОСОБА_7 , у якого при собі був мобільний телефон, про що було відомо ОСОБА_6 . В цей момент у ОСОБА_6 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном шляхом обману.

Реалізуючи свій раптовий протиправний умисел, перебуваючи у зазначеному місці та в зазначений час, усвідомлюючи, що своїми діями він вчиняє протиправне поза волею власника вилучення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_7 та, скориставшись тим, що ОСОБА_7 йому довіряв, попросив нього телефон для здійснення дзвінка, не маючи при цьому наміру його повертати. ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_6 , передав йому мобільний телефон "Xiaomi Redmi 9A (M2006C3LG) 2 GB / 32 GB" ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , колір Granite Grey, вартість якого згідно висновку експерта №19/104-10/1/813 від 09.10.2020 складала 2333,33 грн. Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_6 почав відходити з місця вчинення кримінального правопорушення. Однак ОСОБА_7 , побачивши це, почав вимагати від ОСОБА_6 припинити протиправні дії та повернути телефон. ОСОБА_6 , зрозумівши, що його протиправні дії помічені потерпілий, їх не припинив. При цьому він, утримуючи викрадений телефон при собі, усвідомлюючи відкритий характер свого діяння, продовжив реалізацію свого протиправного умислу. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення втік та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном. Тобто ОСОБА_6 довів свій протиправний умисел до кінця.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за підозрою у скоєнні умисних дій, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор, послалися на ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, як на підставу застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме:

-переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду:
Підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків (постійного місця роботи, дружини та дітей, інших осіб на утриманні), окрім того підозрюваний вже не вперше вчинив умисне кримінальне правопорушення, що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі. При цьому у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні даного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років. Все це вказує, що підозрюваний може у будь-який момент залишити межі міста та області з метою переховування від органу досудового розслідування та / або суду з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення;
-незаконно впливати на потерпілого у даному кримінальному провадженні:
Підозрюваний добре знайомий із потерпілим у даному кримінальному провадженні, знає де останній мешкає, коло його знайомих, тощо. Це надасть підозрюваному можливість впливати на потерпілого з метою зміни ним свої показань для уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.
-вчините інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості:
Підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення майнової спрямованості, при цьому не маючи постійного місця роботи та заробітку. Це вказує на те, що вчинення кримінальних правопорушень майнової спрямованості може бути основним способом заробітку. Це вказує на те, що підозрюваний у подальшому може вчинювати аналогічні кримінальні правопорушення з метою заробітку коштів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження підставами застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (вина підозрюваного повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме показаннями потерпілої, свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання, речовим доказом), а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, викладені вище, вказують на те, що до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, а саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачений ст.183 КПК України, так як жодний із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків з причин, викладених нижче. Враховуючи те, що підозрюваний не дотримується покладених на нього обов`язків, у органу досудового розслідування наявні підстави вважати, що він й у подальшому не буде дотримуватись покладених на нього обов`язків. Окрім того необхідно зазначити, що підозрюваний вчинив дане кримінальне правопорушення, перебуваючи на іспитовому строці, що вказує на те, що він не дотримується покладний на нього обов`язків. Таким чином жоден із запобіжних заходів, не пов`язаних з примусовим позбавленням волі підозрюваного, в тому числі й домашній арешт, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, так як обставини, наведені вище, вказують на те, що підозрюваний добровільно не дотримується та не буде дотримуватись у подальшому покладених на нього законодавством обов`язків. На підставі вищевикладеного орган досудового розслідування дійшов висновку що чином жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , підтримав клопотання у повному обсязі, пояснив, що ОСОБА_6 є особою раніше засудженою, який перебуває на іспитовому терміні за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, але належних висновків для себе не зробив, обґрунтовано підозрюється у вчинив нового тяжкого злочину, майнової спрямованості. Що підтверджує ризик вчинення нового злочину. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працює, офіційного доходу не має, за місцем постійного місця проживання, після 21.10.2020 року не проживав, ухилився від слідства, та був оголошений у розшук, що свідчить про обґрунтованості ризику переховування від органу досудового слідства та/або суду. Також підозрюваний знайомий як з потерпілим, так і свідками в межах даного кримінального провадження, не оспорює що з метою уникнення відповідальності звертався до потерпілого та свідків, що обґрунтовує ризик впливу і на потерпілого, та на свідків, а тому заявлені ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з врахуванням можливого покарання за злочин вчинений також під час іспитового строку, обґрунтовують заявлені ризики які є реальними. Фактично з 21.10.2020 року підозрюваний ухилявся від слідства та був затриманий 25.11.2020 року. А тому єдиним можливим запобіжним заходом, який унеможливить підозрюваного продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові злочини, перешкодить впливу на потерпілого та свідків, та не дозволить ухилитися від органу досудового слідства, та суду, є тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора, щодо наявності заявлених ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованості підозри у скоєнні ОСОБА_6 кримінального правопорушення майнової спрямованості за ч. 2 ст. 186 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання пояснив, що дійсно в ніч 29.09.2020 року він зустрічався із потерпілим ОСОБА_7 та забирав в нього телефон, але потім наступного дня він звертався до потерпілого що б той не подавав заяви так як він телефон поверне. Потів вже слідчому він віддав телефон, але потерпілий не забрав заяви. Ві в період з 21.10.2020 року працював у м. Дніпро, втратив свій телефон, але йому від матері яка зателефонувала, стало відомо що його підозрюють у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України. Він приїздив до міста в період з 21.10.2020 року по 25.11.2020 року, але залишався на нетривалий час. 25.11.2020 року його було затримано співробітниками поліції. Заперечує проти задоволення клопотання, просить обрати відносно нього запобіжний захід домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 , враховуючи позицію підзахисного, вважав, що доцільним буде запобіжний захід більш м`який ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт в нічний час, за адресою реєстрації яка є і фактичним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 , який не має на меті ухилення від слідства та суду. Крім того, вважає недоведеною обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. А тому просить обрати більш м`який запобіжний захід як домашній арешт у нічний час за місцем постійного проживання ОСОБА_6 ..

Вислухавши сторони, дослідив клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного:

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено під час розгляду клопотання, 21.10.2020 року складено підозру відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.186 КК України., яка 21.10.2020 року не була вручена підозрюваному безпосередньо, з причин його відсутності за місцем мешкання та не прибуття до слідчого. Тому саме 21.10.2020 року підозра була залишена матері ОСОБА_8 , для передачі підозрюваному, що підтверджується особистим підписом та датою отримання підозри для передачі.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.10.2020 року, за наслідком розгляду клопотання слідчого, за погодженням із прокурором, надано дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню, внесеному 30.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001352 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підозрюваного: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину, в межах даного кримінального провадження ЄРДР за №0001352 від 30.09.2020 року за ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий 25 листопада 2020 року об 19.20 годині.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, підтриманого прокурором, обґрунтованість підозри та клопотання підтверджена:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 30.09.2020 року потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 30.09.2020 року, протоколом допиту потерпілої особи ОСОБА_7 , який підтвердив що поза його волі належне йому майно мобільний телефон "Xiaomi Redmi 9A» вибув з його володіння, так як ним відкрито заволодів його знайомий ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 30.09.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.09.2020 року за участі свідка ОСОБА_9 , який вказав на ОСОБА_6 як особу, яка пропонувала продати мобільний телефон "Xiaomi Redmi 9A», який вподальшому заклали до ломбарду за що ОСОБА_6 , отримав гроші, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 01.10.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.10.2020 року за участі свідка ОСОБА_10 , згідно до якого особа вказала на ОСОБА_6 як особу що пропонував придбати мобільний телефон "Xiaomi Redmi 9A», який вподальшому заклали до ломбарду, защо останній отримав гроші; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.10.2020 року за участі ОСОБА_7 , який вказав на ОСОБА_6 як особу яка проти його волі заволоділа належним йому майном, які за сукупністю, вказують на обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_6 у вчиненні ч.2 ст.186 КК України.

Фактичні данні щодо обставин, що мають значення для кримінального провадження, надання їм оцінки та встановлення кваліфікаційних складових злочину або їх спростування, не вирішуються слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, а тому і не можуть оцінюватися з зазначених підстав.

Так, згідно до вимог ст. 178 КПК України, враховується, що в ході розгляду клопотання, встановлено, що ОСОБА_6 є особою, який має незняту та непогашену в передбаченому законом порядку судимість, раніше судимий за корисний злочин, не має офіційного місця роботи, за місцем проживання в період з 21.101.2020 року по 25.11.2020 року не проживав, на виклики до слідчого, прокурора не прибував, будучі обізнаний про наявність підозри за ч. 2 ст. 186 КК України, був затриманий 25.11.2020 року при виконанні ухвали слідчого судді про дозвіл на його затримання, не одружений не має дітей, та враховуючи як обґрунтованість підозри, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, який не має будь-яких захворювань, які б мали значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному як позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому, дослідивши клопотання та матеріали подані в обґрунтування підозри та клопотання, підтверджені ризики передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника підозрюваного на дотримання підозрюваним процесуальної поведінки, не нівелюють фактів викладених у підозрі ОСОБА_6 у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, який є тяжким, та ухилення ОСОБА_6 від органу слідства в період з 21.10.2020 року до його затримання, а саме до 25.11.2020 року, що не оспорюється самим ОСОБА_6 , а тому таку позицію захисту слідчий суддя сприймає критично, оскільки ризики заявлені стороною слідства повністю підтверджені в ході судового розгляду, стороною захисту не спростовані, а тому оцінюючи у сукупності всі фактичні данні встановлено та підтверджено ризики передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України а тому жодних фактичних даних які перешкоджають застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в ході судового розгляду не встановлено.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Виходячи із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
На підставі вище зазначеного, оцінивши в сукупності встановлені в ході розгляду клопотання обставини, а також доведеність слідчим та прокурором заявлених ризиків (п. 1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України), доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Слідчий суддя вважає, що з врахуванням обставин кримінального правопорушення, встановленими під час судового засідання ризиками, обґрунтованої підозрою за ч. 2 ст. 186 КК України, та враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, необхідним при обранні запобіжного заходу визначення застави, згідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вище зазначеного та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 207, 211 КПК України, -
постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, рахувати з часу його затримання 25 листопада 2020 року об 19.20 годині, та визначити строком до 22 січня 2021 року, включно.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, після внесення якої ОСОБА_6 , підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п.п.1-3, 8 ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду, в межах даного кримінального провадження; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - невиконання яких, тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У клопотанні сторони захисту відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1