Справа № 495/1553/19
№ провадження 1-кс/495/2192/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000553 від 18.07.2016 року, -

ВСТАНОВИВ:
27.10.2020 року адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000553 від 18.07.2016 року.
В обґрунтування скарги зазначила, що Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000553 від 18.07.2016 року, у якому потерпілою була ОСОБА_4 .
17.10.2020 року адвокатом ОСОБА_5 по кримінальному провадженні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 151 КК України, було отримане повідомлення прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в Одеській області про закриття 07.10.2020 року вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 151 КК України.
Вважаючи вищевказану постанову передчасною, незаконною, та такою, що порушує права потерпілої ОСОБА_4 , просить її скасувати.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.
В судовому засіданні заявник, адвокат ОСОБА_3 наполягала на розгляді справи за відсутності прокурора, посилаючись на те, що останній повідомлений про час та місце розгляду справи, а його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, просила прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Ч. 3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги та вивчивши її зміст, приходжу до наступного.
В порядку ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Згідно ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволені скарги.
Під час розгляду скарги встановлено наступне.
Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000553 від 18.07.2016 року, у якому потерпілою була ОСОБА_4 .
17.10.2020 року адвокатом ОСОБА_5 по кримінальному провадженні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 151 КК України, було отримане повідомлення прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури в Одеській області про закриття 07.10.2020 року вказаного кримінального провадження.
Згідно вказаного повідомлення прокурора, за результатами досудового розслідування слідчим СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області 07.10.2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження. Перевіркою законності винесення вказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000553 Білгород-Дністровською місцевої прокуратурою підстав для її скасування не встановлено.
Слід зазначити, що заявником не долучено оскаржуваної постанови до матеріалів скарги, у свою чергу у тексті скарги заявник зазначає, що копія скарги їй надана не була.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином слідчий суддя вважає, що заявником ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів того, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000553 від 18.07.2016 року винесена слідчим з порушенням норм КПК України, або порушення слідчим вказаною постановою прав ОСОБА_4 . Заявник лише обмежилася формальною фразою, що оскаржувана постанова їй надана не була, однак не довела, що нею були вжиті заходи щодо її отримання.
Із матеріалів, які були долучені ОСОБА_3 до скарги, а саме із повідомлення прокурора на її ім`я, не можливо об`єктивно встановити, чи мали місце порушення слідчим та прокурором законодавства при закритті кримінального провадження №0000553 від 18.07.2016 року, та чи винесена вказана постанова з порушенням норм закону. При цьому, слідчий суддя наголошує, що саме заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні наполягала на розгляді даної скарги у за відсутності прокурора на підставі наявних в матеріалах скарги доказів.
Аналізуючи викладене вважаю, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 не має, у зв`язку з чим у її задоволенні необхідно відмовити.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 2, 219, 284, 303-307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про закриття кримінального провадження №0000553 від 18.07.2016 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя