КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

29 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 08 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, повернуто прокурору Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.
Прийняте рішення, суд першої інстанції обґрунтував тим, що наданий суду обвинувальний акт складено із порушенням норм п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить розбіжності щодо переліку злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України чи у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України.

Крім того, як зазначено в ухвалі суду встановлено, що в обвинувальному акті допущено неточності та розбіжності у викладенні як фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, так і формулюванні обвинувачення, зокрема в акті міститься твердження, що ОСОБА_8 «підписав та завірив печаткою свого підприємства документи, а саме довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2019 від 26.12.2019 за ф. КБ-3 на суму 55 500 гривень та акт № 1 приймання виконання будівельних робіт за грудень 2019 від 26.12.2019 за ф. КБ-2в на суму 55 500 грн…». Разом з цим, не зазначено найменування підприємства, печаткою якого обвинувачений завірив ці документи, та не зазначено, яке відношення має таке підприємство до виконання умов договору підряду № 398 від 23 грудня 2019 року «про виконання поточного ремонту по заміні вікон даху Миронівської районної філії Київського обласного центру зайнятості».

Також в ухвалі суду як на підставу повернення обвинувального акту прокурору, зазначено на те, що діяльність ОСОБА_8 у якості фізичної особи-підприємця та його діяльність у якості працівника підприємства, наповнені різним буквальним та правовим змістом, що повинно бути чітко розмежовано та зрозуміло викладено, для розуміння суті обвинувачення.

Крім того, як зазначено в ухвалі, неточності у викладі фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими містяться, в обвинувальному акті полягають ще у тому, що звинувачуючи ОСОБА_8 в умисному, з корисливих мотивів заволодінням чужим майном, а саме бюджетними грошовими коштами у сумі 55 500 грн., чим заподіяв державі в особі Київського обласного центру зайнятості майнової шкоди на вказану суму, однак незрозуміло заволодіння якими коштами ставиться у вину обвинуваченого, коштами Державний бюджет чи Місцевого бюджету, оскільки формулювання повинно бути чітким та зрозумілим, та хто є розпорядником вказаних коштів.

Всупереч вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, в наданому суду обвинувального акту, невірно вказано відомості про потерпілу особу.

Крім того, до обвинувального акту не додано розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, і реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000007.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 про повернення обвинувального акту прокурору та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України.

Зокрема, як зазначає прокурор, обвинувальний акт наданий суду першої інстанції складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України та містить усі відомості зазначені у ч. 2 ст. 291 КПК України. Повертаючи обвинувальний акт прокурору та вказуючи про відсутність в ньому чіткого та конкретного формулювання обвинувачення, на думку прокурора, суд вийшов за межі положень ст. 314 КПК України.

Прокурор вважає, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції вдався до аналізу та оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, його правової кваліфікації, які прокурор вважає встановленими, чим вийшов за межі своїх повноважень, тоді як під час підготовчого судового засідання суд лише перевіряє обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України. Зокрема, апелянт вказує на те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 зазначено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, чітко сформульовано обвинувачення із зазначенням об`єктивної, суб`єктивної сторін інкримінованого обвинуваченому злочину дати та часу вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає, що питання про правильність кваліфікації та доказування обставин, викладених у обвинувальному акті, вирішується виключно під час судового розгляду, на підставі дослідження та оцінки усіх доказів у їх сукупності.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої сторони просить апеляційну скаргу прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури залишити без задоволення, а ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 16.10.2020 у справі № 371/201/20 без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив її задовольнити; пояснення представника потерпілого, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила залишити ухвалу суду без змін; вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, лише у разі якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Частиною другою цієї ж норми КПК передбачено, які відомості повинен містити в собі обвинувальний акт. Зокрема, поряд з іншими даними, в ньому повинні міститись виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000007 від 08.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 2 ст. 191 КК України, який було направлено прокурором для розгляду до Миронівського районного суду Київської області, вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч. 2 ст. 291 КПК України, а тому суд першої інстанції не мав достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.
Посилання в ухвалі суду на те, що в даному обвинувальному акті, який надійшов до суду, відсутня чітка і зрозуміла правова кваліфікація кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , оскільки обвинувальний акт містить розбіжності щодо переліку злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, а також допущені неточності та розбіжності між фактичними обставинами справи, які прокурор вважає встановленими та сформульованим обвинуваченням, є такими, що не відповідають змісту цього документу, оскільки, всупереч твердженням суду, вказані ним недоліки обвинувального акта мають суто стилістичний та граматичний характер.

Більш того, вдаючись до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 та формулювання висунутого останньому обвинувачення, суд першої інстанції фактично вийшов за межі своїх повноважень на стадії підготовчого провадження, оскільки предметом підготовчого судового засідання є лише відповідність обвинувального акта вимогам закону, а не обґрунтованість правової кваліфікації дій обвинуваченого та формулювання обвинувачення, які можуть та повинні перевірятись на стадії судового розгляду.

До того ж, суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 337 КПК України, прокурор під час судового розгляду може не тільки змінити або висунути додаткове обвинувачення, а відмовитися від підтримання державного обвинувачення, якщо в результаті судового розгляду дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується.
Що ж стосується посилання в оскаржуваній ухвалі суду на те, що всупереч п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті невірно вказані відомості про потерпілу особу, то воно є надуманим, оскільки відповідно до обвинувального акту потерпілою стороною у кримінальному провадженні визнано юридичну особу Київський обласний центр зайнятості, а тому і майнова шкода, про яку зазначено в обвинувальному акті спричинена юридичній особі, а не її представнику в особі ОСОБА_9 .
Крім того, як зазначено в самій ухвалі, що оскаржується, з обвинувального акту не вбачається, що особисто ОСОБА_10 , як начальнику юридично-договірного відділу Київського обласного центру зайнятості завдавалася шкода.
Безпідставним слід визнати і посилання суду на те, що до обвинувального акту не додано розписки підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007, через те, що у відповідній розписці помилково вказано зайву цифру «0» у номері кримінального провадження, обвинувальний акт по якому надійшов до суду, оскільки фактично така розписка є, а її наявність чи відсутність не впливає на відповідність обвинувального акта вимогам закону.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання є незаконним, оскільки при його постановленні не було дотримано вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвалу підготовчого судового засідання Миронівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 рокупро повернення прокурору прокуратури Київської області обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України,необхідно скасувати, з призначенням, за матеріалами зазначеного кримінального провадження, нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області Саєнка задовольнити.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 16 жовтня 2020 року про повернення прокурору Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 08 січня 2020 року до ЄРДР за № 0000007, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК України, у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України, скасувати та призначити за матеріалами зазначеного кримінального провадження новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи: 371/201/20

Номер провадження: 11-кп/824/3955/2020

Категорія: ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України

Головуючий у 1-й інстанції суддя ОСОБА_11

Доповідач - суддя ОСОБА_1