Справа № 740/4302/20
Провадження № 1-кп/740/148/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2021 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині Чернігівської області об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001063 вiд 20.11.2020 та за №0000347 вiд 29.03.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у невстановлений досудовим розслідуванням день у період із 15.03.2020 по 28.03.2020 у вечірній час, ОСОБА_4 із метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву прибув на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом пошкодження дверей проник до господарського приміщення, звідки таємно викрав велосипед марки «Україна» вартістю 1025,50 грн., та велосипед марки «Дорожник Люкс» вартістю 1766,67 грн., що належать ОСОБА_5 . Отримавши змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2792, 17 грн.

16.11.2020 у першій половині дня, ОСОБА_4 пройшовши на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом відчинення дверей проник до господарського приміщення та умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою протиправного збагачення, з корисливого мотиву з горища вищевказаного приміщення таємно викрав латунний дров`яний самовар об`ємом 5 літрів вартістю 1200 грн., латунну вазу вартістю 400 грн. та пічний автомобільний радіатор до автомобіля марки ЗІЛ вартістю 1097,92 грн., що належать ОСОБА_6 . Отримавши змогу розпоряджатись викраденим на власний розсуд, ОСОБА_4 зник із місця вчинення злочину, заподіявши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2697,92 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень за пред`явленими обвинуваченнями визнав повністю, правову кваліфікацію своїх дій та фактичні обставини справи не оспорював та показав, що дійсно, в березні 2020 року зайшов на територію домогосподарства ОСОБА_5 , за допомогою сокири вибив на гаражі навісний замок, зайшов до нього та забрав звідти два велосипеди, один з них продав, а інший здав на металобрухт, а також в листопаді 2020 року пришов на територію домогосподарства ОСОБА_6 , де з сараю забрав латунний самовар, вазу та радіатор, які здав на металобрухт.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальних актах, а також доведеність винуватості обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та доказами, які характеризують особу обвинуваченого, а також доказами, які підтверджують наявність процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , співвіднісши його показання з фактичними обставинами справи, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції, а інкриміновані обвинуваченому діяння доведені у повному обсязі.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у приміщення, що належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину, вчиненого 16.11.2020.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, його вік, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, задовільну характеристику з місця проживання, працює не офіційно, раніше не судимий, обставину, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, позицію сторін кримінального провадження щодо обрання міри та виду покарання та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, даний вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень ст.75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також додатково відповідно до вимог ч.3 ст.76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Суд дійшов висновку про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства та можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з огляду на обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, часткове відшкодування завданих потерпілим збитків, а також висновку органу пробації, викладеному у досудовій доповіді, згідно якого ризик повторного вчинення кримінального правопорушення є середнім, призначення покарання не пов`язаного з позбавленням та обмеженням волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Крім того, в даному конкретному випадку судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, позиція сторони обвинувачення та потерпілих, та те, що застосування ст.75 КК не забороняється в даному випадку, якщо існує можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання.
Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_4 ст.75 КК України, що буде відповідати справедливому співвідношенню між вчиненими кримінальними правопорушеннями та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання.
Підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.
Згідно ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави підтверджені витрати за проведення експертиз.

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку визначеному ст.100 КПК України.
Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.09.2020 та від 26.10.2020, підлягають скасуванню.
Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 (три) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертиз на загальну сумі 2 092 (дві тисячі дев`яносто дві) грн. 65 коп. на користь держави.
Арешти на майно, накладені ухвалами слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.09.2020 та від 26.10.2020, скасувати.
Речові докази: велосипед марки «Дорожник Люкс», який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити власнику, латунний самовар, який переданий на зберігання ОСОБА_6 , залишити власнику.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1