Справа № 276/1066/20
Провадження по справі 1-кс/276/176/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участі:
прокурора ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000200 від 29.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глезно Любарського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, безробітнього, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ :
26.08.2020 слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 на 30 діб, без визначення розміру застави.

Слідчим відділенням Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 29 липня 2020 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у приміщенні спальної кімнаті свого будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , в ході сварки із своєю співмешканкою ОСОБА_6 , на ґрунті особистих неприязних відносин з мотиву ревнощі, вирішив позбавити її життя, тобто вчинити її умисне вбивство шляхом спалення за таких обставин. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення умисного вбивства, ОСОБА_5 взяв із підсобного приміщення металеву п`яти літрову каністру з бензином та сірники і прийшов до приміщення будинку, де у спальній кімнаті знаходилась його співмешканка ОСОБА_6 . У ході сварки з нею, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи виконання злочинного наміру, спрямованого на вчинення умисного вбивства співмешканки, облив співмешканку ОСОБА_6 бензином в область життєво важливих органів, а саме: обличчя, шиї та грудної клітини. Усвідомлюючи намір співмешканця підпалити її, ОСОБА_6 піднялась з ліжка та почала бігти до приміщення веранди, де ОСОБА_5 наздогнав її та підпалив за допомогою сірників. Однак, охоплена полум`ям ОСОБА_6 в приміщенні веранди зірвала з себе палаючу футболку та загасила полум`я на собі.

Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

29.07.2020 о 19 год. 10 хв. ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції в АДРЕСА_1 в порядку ст. 208 КПК України.

30.07.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 без визначення розміру застави, обґрунтовується також наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, - можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, ризиком продовжити свою злочинну діяльність, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м"якого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, зазначивши, що ризики продовжують існувати. На його переконання, допит в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 , яка змінила свої показання, що були надані 29.07.2020, підтвердив ризик впливу на неї.

Слідчий у судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що правоохоронним органом невірно кваліфіковано діяння підозрюваного, у ОСОБА_5 не було умислу на заподіяння смерті потерпілій, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не доведені стороною обвинувачення, а покази потерпілої свідчать про те, що в підозрюваного не було умислу позбавляти її життя, діяння сталося випадково, вона і надалі бажає спільно проживати з ОСОБА_5 , будь-яких загроз з його боку не вбачає.

Підозрюваний у судовому пояснив, що не мав умислу на вбивство співмешканки, конфлікт виник раптово під час сварки, він вилив трохи бензину з каністри на потерпілу, через деякий час кинув на землю сірник, а коли побачив, що загорілася футболка на потерпілій, то допоміг погасити вогонь, зірвавши з неї футболку. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваної, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.7 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

31.07.2020 ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб, а саме до 28.08.2020 року (включно), без визначення розміру застави.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу відповідно до вимоги ст. 194 та 199 КПК України слідчий суддя враховує наступні обставини.

Слідчий суддя враховує об`єктивну неможливість завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000200 від 29.07.2020 до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою до 28.08.2020, з огляду на призначення у даному провадженні ряду експертиз: судово-медичної, цитологічної, імунологічної, про що повідомлено прокурором у ході судового засідання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Національне законодавство не містить визначення поняття обґрунтованої підозри, однак відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється в закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині - ОСОБА_6 , вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 від 29.07.2020, відповідно до якого в ході словесної перепалки ОСОБА_5 обілляв потерпілу бензином та кинув запалений сірник, як наслідок, у потерпілої загорілася футболка та почали обгорати руки і шия;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив, що під час сварки з ОСОБА_6 линув на неї бензин та кинув сірник на землю, після чого вона загорілась.

- протоколом огляду місця події від 29.07.2020, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено полімерний пакет, вирізи з коврової дорожки, коробку сірників, металеву каністру, передню частину футболки білого кольору;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 29.07.2020 у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, згідно з яким підозрюваний вину визнав частково в частині того, що дійсно здійснив дії по обілянню бензином ОСОБА_6 та підпаленню останньої сірником, однак без умислу на вбивство;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 29.07.2020;

- довідкою від 29.07.2020, виданою лікарем ОСОБА_10 , що підтверджує тілесні ушкодження потерпілої ОСОБА_6 ;

- довідкою від 29.07.2020, виданою лікарем ОСОБА_11 , що підтверджує алкогольне сп`яніння ОСОБА_5 , станом на 23 год. 30 хв.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

У поданому клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, ризиком продовжити свою злочинну діяльність, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м"якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого та прокурора щодо наявності ризику, що дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не працює, постійного заробітку не має, за вчинення злочину, в якому його підозрюють, останньому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі.

Водночас слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення ризику незаконно впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні та ризику продовжити свій злочин.

Так, в ході судового розгляду було допитано підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив, що протягом останніх 14 років спільно проживає з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу, не мав жодного наміру позбавляти її життя, конфлікт виник раптово під час сварки через відсутність грошей. Він, перебуваючи на подвір`ї свого домоволодіння, заправляв бензином мопед, в ході словесного конфлікту вилив трохи бензину з каністри на потерпілу, після чого пішов до гаражу та закрутив самокрутку, аби покурити. Повернувшись до мопеда, ОСОБА_6 продовжувала ображати його, не давала сісти на мопед, після чого підозрюваний запалив сірником самокрутку і кинув сірник на землю. Коли побачив, що загорілася футболка на потерпілій, то допоміг погасити вогонь, зірвавши з неї футболку. Після цього ОСОБА_6 побігла в душ, а він залишився у подвір`ї. Просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Повідомив, що не має наміру незаконно впливати на потерпілу, тим більше, наміру продовжити злочин до кінця.

Вказані покази узгоджуються з протоколом допиту підозрюваного від 31.07.2020.

Також, під час судового засідання допитано потерпілу ОСОБА_6 . Вона, будучи попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази, пояснила, що проживає з ОСОБА_5 протягом останніх 14 років, він не мав жодного наміру позбавляти її життя, конфлікт виник раптово під час сварки через відсутність грошей на пам`ятник. Зазначила, що ОСОБА_5 на подвір`ї заправляв бензином мопед, вона була в емоційному стані та вихвачувала в нього каністру з бензином, в результаті чого бензин потрапив на неї. В подальшому, коли підозрюваний кинув сірник, у неї загорілася футболка, він в цей час допоміг зірвати футболку і загасити полум`я. Запевнила, що подія сталася випадково, наміру її вбивати у ОСОБА_5 не було, хоче і надалі проживати з ним, просила не застосовувати до нього запобіжний захід. Також пояснила, що покази які надавала слідчому в день цієї події були на емоціях та зі злості на свого співмешканця. Крім цього, 21.08.2020 ОСОБА_6 подала прокурору заяву про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 з вищевказаних підстав. Вона запевнила, що на неї ніхто не впливав і не впливає, жоден тиск не здійснюється.

Доводи прокурора про те, що написана потерпілою заява про закриття кримінального провадження сформована та викладена за стороннього незаконного впливу, що може свідчити про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає безпідставними, оскільки даний факт не підтверджений належними доказами. Зазначене також спростовується самими показами потерпілої ОСОБА_6 , яка запевнила про відсутність будь-якого незаконного впливу на неї. Крім цього, потерпіла не позбавлена права користуватися допомогою для складення тексту заяви та його друкування. Також, підозрюваний не мав змоги впливати на потерпілу, так як тримався під вартою з моменту затримання.

Також слідчий суддя критично ставиться до доводів прокурора про те, що покази потерпілої, допитаної в судовому засіданні, різняться з тими, які були надані в день вищевказаної події, 29.07.2020. Так, суд обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Слідчий суддя вважає непідтвердженим стороною обвинувачення ризик впливу підозрюваного на свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які проживають в одному селі.

Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (див. рішення у справі "Neumeister v. Austria", § 10), а реальна небезпека чинення тиску на свідків могла таки бути на початку цієї справи, але з часом вона значно зменшується й врешті зникає зовсім (див. рішення у справі "Letellier v France", §39).

Слідчий суддя враховує, що покази вказаних свідків вже надані органу досудового розслідування та в більшій мірі ґрунтуються на поясненнях самої потерпілої.

Щодо можливості застосування альтернативних запобіжних заходів.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини право особи на свободу та особисту недоторканість має найважливіше значення в «демократичному суспільстві» за змістом Європейської Конвенції з прав людини (див. рішення у справах "Medvedyev and Others v. France", [ВП], § 76; "Ladent v. Poland", № 11036/03, § 45).

Особиста свобода є основоположною свободою, якою повинен мати змогу користуватися кожен. Позбавлення або обмеження свободи ймовірно матиме прямий і негативний вплив на здійснення багатьох інших прав. Звідси випливають основні принципи, які ЄСПЛ застосовує при розгляді справ за ст. 5 Конвенції, і, насамперед, принцип презумпції свободи.

"Презумпції на користь свободи особи" є домінантним керівним принципом, зміст якої зводиться до того, що особиста свобода людини повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно обов`язково розглянути можливість застосування інших, більш м`яких альтернативних заходів, які зможуть забезпечити досягнення мети, що вимагається, а саме - запобігти наявному встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК.

Дослідивши зміст клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що в ньому відсутній обґрунтування, які свідчать, що ризики, які були заявлені при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, не зменшились, відсутні і доводи, які б вказували на те, що з`явились нові ризики, які попередньо не були заявлені. Відсутнє обґрунтування неможливості застосування щодо підозрюваної альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

З огляду на наявність ризику, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, сукупність відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, де протягом 14 років проживає зі своєю співмешканкою, тривалість часу перебування підозрюваного під вартою, поведінку підозрюваного, має позитивну характеристику за місцем проживання, зменшення ризиків, та враховуючи покази потерпілої, її заяву про закриття кримінального провадження, бажання і надалі проживати з ОСОБА_5 , а також інші обставини у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, а слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 можливе лише в умовах застосування виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, а тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які, на думку слідчого судді, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. Строк запобіжного заходу необхідно встановити до 26.09.2020 року (включно), в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.176-178,181,183,194,196,197,200, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Хорошівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні №0000200 від 29.07.2020 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити частково.
Відмовити в задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.
Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати цілодобово місце зареєстрованого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 26.09.2020 року (включно).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1. прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;
2. утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення.
Встановити строк дії ухвали до 26.09.2020 року.
По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Зобов`язати уповноважених працівників органів Національної поліції доставити підозрюваного ОСОБА_5 до зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де звільнити останнього з-під варти.
Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Хорошівського відділення поліції Коростишівського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.
Ухвала підлягає до негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 28.08.2020 року.