Справа № 363/82/17 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2391/2020 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Бучанська ВК №85»,
секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2020 року про роз`яснення початку строку відбування покарання та порядку зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання ОСОБА_6 , засудженого вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2019 за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2020 року за клопотанням начальника Державної установи «Бучанська ВК (№85)» роз`яснено, що строк відбування покарання ОСОБА_6 за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2019, слід обраховувати з 10.11.2017, та зазначено, що в строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 за вирком Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2017 зарахуванню, відповідно ЗУ № 838-VII від 26.11.2015, не підлягає.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що в кримінальному провадженні № 0000103 ОСОБА_6 був засуджений вироком Вишгородського районного суду Київської області від 17.10.2018 за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186, ст. ст. 70, 71 КК України на 6 років та 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховано з часу затримання 10.11.2017. У зв`язку з тим, що Закон № 838-VIII від 26.11.2015 року (щодо розрахунку одного дня попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) діяв у період з 24.12.2015 року по 21.06.2017 року, то ОСОБА_6 згідно ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції вказаного Закону було зараховано період тримання під вартою з 14.11.2013 по 05.03.2014.
Також, суд першої інстанції вказав, що в кримінальному провадженні № 50000051 ОСОБА_6 засуджено вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2019 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 6 років 6 місяців позбавлення волі.
Водночас після засудження ОСОБА_6 вироком від 17.10.2018 року, запобіжний захід тримання під вартою, в розумінні вимог Закону України «Про попереднє ув`язнення», строк якого міг би бути зарахований за правилами ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838- VIII від 26.11.2015 року) в кримінальному провадженні № 50000051 ОСОБА_6 не обирався, а останній знаходився в Київському слідчому ізоляторі тимчасово лише для розгляду іншого кримінального провадження.
Не погоджуючись з судовим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2020 року проситьїї скасувати та постановити нову ухвалу, якою визначити, що початок строку відбування покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2019 слід рахувати з дати його затримання 10.11.2017, та зазначити, що строк перебування в Київському слідчому ізоляторі під час розгляду справи у кримінальному провадженні № 0000103є строком попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції є хибними та не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, обставини справи дослідженні поверхнево, внаслідок чого судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та не застосовано закону, який підлягав застосуванню, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження начальник Державної установи «Бучанська ВК (№85)» звернувся до суду першої інстанції, в порядку ст. 380 КПК України, з клопотанням, в якому порушується питання про роз`яснення початку строку покарання та зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення засудженого вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2019 року ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
В контексті вказаної норми закону роз`яснення рішення це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийнятого рішення, суд відмовляє в роз`яснення рішення.
Водночас, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону.
Так, згідно резолютивної частини вирокуВишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком цього ж суду від 17.10.2018 у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно ОСОБА_6 визначено покарання 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Разом з тим, суд першої інстанції роз`яснюючи строк відбування покарання ОСОБА_6 за даним вироком суду, не лише вдався до роз`яснення мотивів прийнятого рішення, а й фактично змінив його зміст, вказавши строк, з якого слід обраховувати покарання ОСОБА_6 за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11грудня 2019 року.
Крім того, навівши мотиви з яких не було зараховано ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 10.11.2017, відповідно ЗУ № 838-VII від 26.11.2015, суд першої інстанції порушив питання, які не вирішувались при ухваленні вироку, а тому не могли бути віднесені до предмету судового розгляду, в порядку ст. 380 КПК України.
Слід зазначити, що вирішення питань про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку Вишгородського районного суду Київської області від 11грудня 2019 рокущодо ОСОБА_6 , повинні вирішуватися в порядку ст.ст. 537, 539 КПК України, а не в порядку ст. 380 КПК України.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені порушення є істотними та такими, що тягнуть за собою скасування ухвали місцевого суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково, а ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 08 квітня 2020 року про роз`яснення вироку Вишгородського районного суду Київської області від 11 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3