Справа № 357/9580/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Біла Церква Київської області матеріали за поданням начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про приведення вироку суду у відповідність до діючого законодавства відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, не одруженого, працюючого водієм в ПрАТ КАТП-1028, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 05.02.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 засуджений 05.02.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

19.03.2018 ОСОБА_4 поставлений на облік Білоцерківського МРВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Начальник Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України звернулась до суду з поданням, в якому просить вирішити питання про приведення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2018 відносно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до діючого законодавства, посилаючись на те, що 01.07.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 за № 2617-VIII, яким ч. 2 ст. 309 КК України викладено в новій редакції, а саме санкцією статті передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років, у зв`язку з чим просить привести вирок у відношенні ОСОБА_4 у відповідність до даного Закону.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить розгляд подання проводити без його участі, подання підтримав, просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою в якій просить розгляд подання проводити без його участі, подання просив не задовольняти.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд подання без його участі.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду подання суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Суд, дослідивши матеріали особової справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 05.02.2018 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2018 набрав законної сили 12.03.2018.

01.07.2020 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. № 2617-VIII, яким внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, а саме санкцією статті передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, з частини 2 статті 309 КК України виключено таку кваліфікуючу ознаку як повторність, та знижено межу санкції за вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ККУкраїни закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З вказаної норми вбачається, що вона не містить іншого регулювання питання, що вирішується, відносно осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінально-процесуального кодексу України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Кримінального кодексу України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст.72 цього Кодексу.

Статтею 72 КК України передбачено, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Правила ч. 1 ст. 72 КК України складають виключно покарання та зарахування строків попереднього ув`язнення.

Як вбачається з прохальної частини подання, орган пробації не зазначає, яке саме рішення він просить ухвалити суд за результатами розгляду подання, тобто, яким чином вважає за необхідне привести вирок у відповідність до чинного законодавства.

Подання не містить належного обґрунтування та включає в себе виключно посилання на вимоги п. 2 ч. 2 ст. 539, п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінально-процесуального кодексу України, ч. 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України та Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 .

Суд враховує, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2018 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України, та остаточне покарання визначено за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, а саме за ч. 2 ст. 309 КК України.

Разом з тим, за вироком суду засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, що унеможливлює застосування норми п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінально-процесуального кодексу України, оскільки останній фактично не відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, а звільнений від його відбування з випробуванням.

Аналізуючи положення ст. 74 Кримінального кодексу України та ст. 537 Кримінально-процесуального кодексу України, суд приходить до переконання, що орган пробації може звертатися до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 виключно за обставини перебування такого вироку на виконані в органі з питань пробації та відповідно відбування засудженим призначеного покарання, без надання випробувального терміну.

Засуджений ОСОБА_4 не відбуває покарання з підстав застосування ст. 75 Кримінального кодексу України та вважається звільненим від відбування призначеного покарання, з покладенням обов`язків передбачених ст.76 Кримінального кодексу України, що унеможливлює приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.

Додатково слід зазначити, що будь-яких негативних наслідків для засудженого не настає, оскільки у випадку виконання ним покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, в той час як у разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити зазначене питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.

Враховуючи те, що подання не містить, відповідно до положень ст. 539 КПК України, конкретної вимоги, яку просить вирішити ініціатор, не містить належно викладених обставин, якими заявник обґрунтовує своє прохання, а суд за власною ініціативою позбавлений права ініціювати будь які питання і діє виключно в межах заявленого питання, враховуючи позицію засудженого щодо відмови в задоволенні подання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72,74,75,78 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про приведення вироку суду у відповідність до діючого законодавства відносно ОСОБА_4 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 7 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1