Справа № 137/750/20
Провадження №11-кп/801/957/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 13.07.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Літинська ВК №123» про умовно дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир Житомирської області, раніше засудженого, останній раз 07.06.2012 року Богунським районним судом м. Житомир за п.п. 6,12, ч. 2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ст. 304, ст. 70 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання 07.06.2012, кінець строку відбування покарання 29.09.2021.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Залишаючи клопотання начальника ДУ «Літинська ВК №123» без задоволення, суд обґрунтував своє рішення тим, що підстав для умовно дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України засудженому ОСОБА_7 немає, оскільки останній не довів своєю поведінкою, що став на шлях виправлення та не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання начальника ДУ «Літинська ВК №123» та звільнити його умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.
На думку засудженого, він сумлінно працює, має соціальні зв`язки із рідними, а саме з матір`ю та цивільною дружиною із якою має намір одружитись в майбутньому, 4 заохочення, заміну покарання більш м`яким, тому його слід звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу суду залишити без зміни, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 слід відмовити.

Мотиви Суду
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
У п.п. 2, 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином мотивував своє рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

ОСОБА_7 під дію ст. 81 КК України підпадає по відбуттю 3/4 частини строку призначеного йому покарання (31.12.2017) (а.с. 25), однак відповідно до витягів із протоколів №1 від 11.01.2018, № 12 від 24.06.2020, комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовила ОСОБА_7 у застосуванні до нього ст.ст. 81, 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не став на шлях виправлення та не довів своє виправлення (а.с. 27-28).
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 25.06.2020 (а.с. 26) засуджений ОСОБА_7 за весь період перебування в установах ув`язнення 20 (двадцять) разів притягався до дисциплінарної відповідальності за період з 08.11.2009 по 17.06.2016.
Наявність лише 4 заохочень за весь час відбування покарання не свідчить про сталість виправлення та сумлінну поведінку засудженого ОСОБА_7 під час всього строку відбування покарання.
Викладені апелянтом в апеляційній скарзі обставини були в повній мірі перевірені та враховані судом першої інстанції при прийняті рішення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні клопотання начальника ДУ «Літинська ВК №123», внаслідок неефективності такого заходу щодо попередження вчинення ним нових злочинів, що підтверджується даними, наведеними вище.

Керуючись ст.ст. 372, 532, 537, 539 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 13.07.2020, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ «Літинська ВК №123» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 залишити без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3