справа № 208/4259/19 № провадження 1-кп/208/275/20
ВИРОК
Іменем України

03 серпня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднані кримінальні провадження № 0000981 від 10.05.2019 року та № 0000345 від 26.02.2020 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., громадянки України, маючої середню спеціальну освіту, незаміжньої, офіційно непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 19.02.2003 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309, ст. 76 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;

- 28.04.2005 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 14.05.2009 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 14.05.2013 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік;

- 20.08.2014 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 міс. позбавлення волі по вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 14.05.2013 року, до відбуття 2 роки 6 міс. позбавлення волі, на підставі ст. 1 п. «В» Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року звільнена від відбування покарання із залу суду;

- 17.03.2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;

- 20.01.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 рік за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 17.03.2015 року, до відбуття 3 роки позбавлення волі;

- 22.03.2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.01.2016 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 09.02.2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 22.03.2016 року, до відбуття 3 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 30.05.2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.02.2017 року до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнена з місць позбавлення волі 03.07.2018 року по відбуттю строку покарання;

- 05.05.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 2 роки, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

08.05.2019 року приблизно об 18:00 год., ОСОБА_4 прийшла додому до раніше малознайомого їй ОСОБА_6 , в квартиру АДРЕСА_2 .

Перебуваючи в квартирі за вказаною адресою, ОСОБА_4 побачила у користуванні ОСОБА_6 належний йому мобільний телефон «HUAWEI Y5», а також знаходячись в кімнаті вказаної квартири, побачила на тумбочці ТВ-тюнер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_6 , після чого у неї раптово виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

Так, 09.05.2019 року в період з 00:00 год. до 04:00 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми умисними діями вчиняє таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, викрала майно та грошові кошти ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «HUAWEI Y5 2018», MODEL: DRA-L21, Black, RAM 2: Gb, ROM: 16 Gb, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/12.1/711 від 07.06.2019 року, складає 2 408 грн, який лежав в кімнаті на дивані, ТВ-тюнер SC7230, вартістю згідно з вказаним висновком експерта 560 грн, який стояв в кімнаті на тумбочці, а також грошові кошти в сумі 400 грн, які лежали на тумбочці в кімнаті.

Заволодівши викраденим майном та маючи реальну можливість ним розпоряджатися, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3 368 грн. Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В подальшому, 10.02.2020 року приблизно о 22:00 год., ОСОБА_4 прийшла додому до раніше малознайомого їй ОСОБА_7 , в квартиру АДРЕСА_3 . Перебуваючи в квартирі за вказаною адресою, ОСОБА_4 побачила у користуванні ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон «Samsung А20», обладнаний захисним склом, в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , після чого у неї раптово виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном.

10.02.2020 року приблизно о 23:30 год., ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, перебуваючи у коридорі квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, повторно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що своїми умисними діями вчиняє таємне безоплатне вилучення майна поза волею власника, викрала майно ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон «Samsung A20», моделі SM-A205FZBVSEK, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/181 від 12.03.2020 року складає 2 645 грн, захисне скло та сім картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_4 , які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Заволодівши викраденим майном та маючи реальну можливість ним розпоряджатися, ОСОБА_4 залишила місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму. Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 провину у вчиненні інкримінованих їй злочинів визнала повністю, щодо епізоду відносно потерпілого ОСОБА_6 суду пояснила, що зустрілась з раніше незнайомим їй чоловіком, вони разом гуляли, пішли до нього додому, де вживали алкоголь, відпочивали, чоловік заснув, а вона, скориставшись цим, викрала його мобільний телефон, телевізійний тюнер та грошові кошти. Коли з цього приводу її допитала поліція, вона визнала злочин та домовилась з потерпілим про відшкодування шкоди. Щодо епізоду відносно потерпілого ОСОБА_7 , зазначила, що також зустрілась з раніше незнайомим їй чоловіком, вирішили відпочити у нього дома, де вживали алкоголь та чоловік заснув. Коли вона залишала його квартиру, побачила на взуттєвій тумбочці його мобільний телефон та викрала його. В подальшому викрадений телефон добровільно видала поліції, щиро кається, зазначає, що змінила свій спосіб життя, неофіційно працює, прохає суворо її не карати.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надали до суду заяви про проведення судового провадження за їх відсутності, цивільні позови ними не заявлені, прохають обвинувачену суворо не карати.

Крім повного визнання провини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина у вчиненні інкримінованих їй злочинів підтверджується наступними дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Епізод злочинної діяльності за ч. 2 ст. 185 КК України від 09.05.2019 року:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.05.2019 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_6 прохав відреагувати на факт викрадення належного йому майна жінками на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 09.05.2019 року, яким встановлено місце вчинення злочину - квартиру АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду предмету від 22.05.2019 року, згідно якого, ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції для огляду та вилучення ТВ-тюнер SC7230, викрадений у ОСОБА_6 ;

- протоколом огляду предмету від 22.05.2019 року, згідно якого, свідок ОСОБА_10 добровільно надав для огляду та вилучення договір фінансового кредиту під заставу № 15.30021/0 від 09.05.2019 року, за яким, ОСОБА_4 надала в якості застави за договором фінансового кредиту мобільний телефон «HUAWEI Y5 2018»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 24.05.2019 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка з 08 по 09 травня 2019 року перебувала у нього вдома та після спільного відпочинку з нею він виявив крадіжку свого майна;

- висновком експерта № 19/12.1/711 від 07.06.2019 року, згідно якого, вартість предметів злочину - мобільного телефону «HUAWEI Y5 2018», MODEL: DRA-L21, Black, RAM 2: Gb, ROM: 16 Gb, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 на момент вчинення злочину становила 2 408 грн, ТВ-тюнеру SC7230 560 грн.

Епізод злочинної діяльності за ч. 2 ст. 185 КК України від 10.02.2020 року:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 25.02.2020 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_7 прохав відреагувати на факт викрадення належного йому майна жінкою на ім`я ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду місця події від 25.02.2020 року, яким встановлено місце вчинення злочину - квартиру АДРЕСА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.03.2020 року, згідно якого, потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка 10 лютого 2020 року перебувала у нього вдома та після спільного відпочинку з нею він виявив крадіжку свого майна;

- протоколом огляду предмету від 20.03.2020 року, згідно якого, ОСОБА_4 добровільно видала працівникам поліції для огляду та вилучення мобільний телефон «Samsung A20», моделі SM-A205FZBVSEK, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , викрадений у ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 19/104-10/1/181 від 12.03.2020 року, згідно якого, вартість предмету злочину - мобільного телефону «Samsung A20», моделі SM-A205FZBVSEK, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 на момент вчинення злочину становила 2 645 грн.

За таких обставин суд, об`єктивно з`ясувавши фактичні обставини кримінальних проваджень № 0000981 від 10.05.2019 року та № 0000345 від 26.02.2020 року, підтверджені доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних проваджень, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, доходить до висновку про встановленість та доведеність у судовому засіданні винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно та правильності кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд, відповідно до вимог ст. 50 КК України, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також враховуючи ступень тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`і (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме - згідно ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості (на момент його вчинення). Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння;

- особу винуватої, яка раніше неодноразово судима, за місцем проживання характеризується задовільно, перебування її на обліку лікаря нарколога, неперебування на обліку лікаря психіатра, наявність обставини, що пом`якшує покарання щирого каяття, наявність обставини, що обтяжує покарання рецидиву злочинів;

- досудову доповідь, формалізовану інформацію, що характеризує обвинувачену ОСОБА_4 , складену старшим інспектором Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_11 . На думку уповноваженого органу пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства.

Таким чином, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, пов`язане з позбавленням волі у межах середньої санкції ч. 2 ст. 185 КК України. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року по справі № 207/575/20 за ч. 2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_4 засуджена до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 2 роки, який набрав законної сили 05 червня 2020 року, слід залишити до самостійного виконання.

Цивільні позови потерпілими не заявлені.

Клопотань щодо обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили до суду не надходило.

По справі наявні процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку з проведенням судової експертизи, витрати на проведення якої відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, зі скасуванням застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна в порядку ч. 4 ст. 174 КПК України з огляду на припинення існування обставин, що були підставами для їх застосування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з моменту її фактичного затримання.

Вирок Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року по справі № 207/575/20 за ч. 2 ст. 185 КК України, яким ОСОБА_4 засуджена до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком тривалістю 2 роки, який набрав законної сили 05 червня 2020 року - залишити до самостійного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/711 від 07.06.2019 року у сумі 942, 06 грн (дев`ятсот сорок дві гривні шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/104-10/1/181 від 12.03.2020 року у сумі 628, 04 грн (шістсот двадцять вісім гривень чотири копійки).

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 24.05.2019 року № 208/3242/19, 1-кс/208/1550/19 на ТВ-тюнер SC7230, S/N: ВS1692, від 24.05.2019 року № 208/3242/19, 1-кс/208/1551/19 на мобільний телефон «HUAWEI Y5 2018», ІМЕІ: НОМЕР_2 , 25.03.2020 року № НОМЕР_7 , 1-кс/208/550/20 на мобільний телефон «Samsung А20», ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 - скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон «HUAWEI Y5 2018», MODEL: DRA-L21, Black, RAM 2: Gb, ROM: 16 Gb, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , ТВ-тюнер SC7230 повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон «Samsung A20», моделі SM-A205FZBVSEK, ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- договір фінансового кредиту, оптичний диск із записами з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1