Справа № 496/2009/20
Провадження № 1-кс/496/1140/20
У Х В А Л А

15 липня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стояново Фрунзівського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000239 від 08.05.2020 року, за ознаками ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому вказує на те, що 08.05.2020 року приблизно о 13.00 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: с. Дачне вул. Преображенська, 1 Біляївського району Одеської області біля магазину «Союз», помітив велосипед марки «Тітан» чорно-синього кольору. Після чого, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, діючи повторно, з метою особистого збагачення, маючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, переконавшись в тому, що його дії не будуть помічені сторонніми особами, обравши предметом злочинного посягання велосипед марки «Тітан», який належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , таємно заволодів зазначеним велосипедом. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 3939,35 грн. За даним фактом СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області зареєстроване кримінальне провадження № 0000239, відомості про яке внесені 08.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. 14.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

14.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які він вважає підтвердженими.

Захисник ОСОБА_4 і підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання і просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування і вчиняти інші кримінальні правопорушення. Він має постійне місце проживання, проживає разом з батьками, вину визнав у повному обсязі, а велосипед повернув потерпілій.

Вислухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення середньої тяжкості, в період іспитового строку, визначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 09.12.2019 року, яким він був засуджений за вчинення крадіжки, тому суд вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей немає, разом з цим, зареєстрований і постійно проживає в АДРЕСА_1 , де зареєстрований згідно паспорту. За вказаною адресою проживає з батьками.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що крадіжка вчинена 08.05.2020 року, про підозру ОСОБА_5 повідомлено 14.07.2020 року, але протягом двох місяців він не переховувався від органів досудового розслідування, з`являвся за викликом слідчого, що підтвердив у судовому засіданні прокурор.

Виходячи з вказаного, ризик переховування від органів досудового розслідування, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурором в судовому засіданні не доведений.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 вказаної статті якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Суд вважає, що прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

При цьому суд враховує, що підозрюваний не переховувався від органу досудового розслідування чи суду, не перешкоджав кримінальному провадженню, йому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, тому наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту і саме цілодобовий домашній арешт забезпечить запобігання ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, встановленого в ході судового розгляду.

Крім того, суд приймає до уваги також ту обставину, що за поведінкою підозрюваного буде здійснюватися контроль працівниками Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 за першою вимогою;

-цілодобово не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 .
Ухвалу надіслати до Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області для виконання.

Строк дії ухвали два місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1