Справа №: 630/488/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2020 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі

судді ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3

захисників обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000425, який надійшов від Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області, згідно якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Люботинського міського суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за ч.3 ст. 185 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, посилаючись на те, що порушено порядок складання реєстру досудового розслідування, що потягло за собою порушення права обвинувачених на захист, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення, реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування.

В порушення зазначених вимог, до реєстру слідчим не внесено відомостей про проведення 25 вересня 2020 року допиту підозрюваних. Крім того, при ознайомленні слідчим, за дорученням прокурора, підозрюваних з матеріалами провадження, не було вручено описи наявних в справі матеріалів, таким чином обвинувачені та їх захисники не мають переліку зібраних обвинуваченням матеріалів.

Захисники обвинувачених заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що порушення прав їх підзахисних вже відбулося і повернення обвинувального акту прокурору їх не усуне. Усунення зазначених прокурором недоліків, шляхом повернення обвинувального акту, не знівелює допущеного порушення права на захист. Водночас, захисники обвинувачених не заперечували, порушення права обвинувачених на захист через зазначені прокурором недоліки.

Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Потерпіла полягалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши учасників провадження, дослідивши направлені до суду матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта.

Згідно п.3 ч.2 ст. 283 КПК України, однією із дій, що свідчить про закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Викладене вказує на те, що складання обвинувального акту та звернення з ним до суду є частиною досудового розслідування і процесуальними діями, що його закінчують.

Тобто, завершальною стадією досудового розслідування є направлення обвинувального акту з реєстром досудового розслідування до суду, та можна зробити висновок, що саме після вчинення цієї процесуальної дії повноваження слідчого в провадженні припиняються.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для виконання слідчим і прокурором.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 КПК України, до акту додається реєстр матеріалів досудового розслідування. Тобто такий додаток є його складовою частиною.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Таким чином, підставами для повернення обвинувального акту прокурору згідно даних норм закону, є його невідповідність нормам процесуального права. Чинним КПК України порядок складання обвинувального акта, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акта, передбачено ст. 291 КПК України.

Суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Враховуючи, що реєстр досудового розслідування, який є невід`ємним додатком до обвинувального акту, складений з порушенням вимог ст. 109 КПК України, суд самостійно не може усунути допущених порушень, призначення провадження до судового розгляду без усунення виявлених недоліків неможливе.

При цьому, слід зазначити, що згідно зі ст. 283 КПК України направлення прокурором обвинувального акту до суду є формою закінчення досудового розслідування. У разі повернення обвинувального акту прокурору для дооформлення, прокурор має вжити заходи лише на усунення недоліків щодо змісту акту як процесуального документу.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту по даному кримінальному провадженню, в ньому не відображено всі проведені процесуальні дії. Крім того, при завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, слідчим не надано підозрюваним опису матеріалів.

Суд вважає, що органом досудового розслідування порушено права обвинувачених на захист, оскільки вони не володіють в повному обсязі переліком зібраних стороною обвинувачення доказів.

Варто наголосити, що право на захист є непорушним та має дотримуватися всіма органами та установами.

Забезпечення обвинуваченим права на захист згідно зі ст. 129 Конституції України є основною засадою судочинства, а відповідно до ст. 7 КПК України віднесено до загальних засад кримінального провадження.

У ст. 20 КПК України, що розкриває зміст забезпечення права на захист, як загальної засади кримінального провадження, закріплено право підозрюваного обвинуваченого на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри або обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізувати інші процесуальні права передбачені КПК України.

Суд звертає увагу на те, що поняття «законний» і «в порядку встановленому законом», що використовується в п.1 ст. 5 Конвенції по суті відсилають до національного законодавства і встановлюють зобов`язання дотримуватися його матеріальних і процесуальних норм.

Суд наголошує на тому, що слово «законний» і словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом» у п. 1 ст. 5 Конвенції, по суті стосується національного законодавства і означає обов`язок забезпечувати дотримання матеріально правових та процедурних норм такого законодавства. Як правило саме національні органи, особливо суди, мають тлумачити та застосовувати національний закон, але розгляд справ, як, наприклад, розгляд у світлі п.1 ст.5 Конвенції, в яких недотримання такого закону становить порушення конвенції, має провести суд, який може і повинен здійснити певне повноваження, для з`ясування чи було національного закону.

Суд вважає, що наведений вище недолік в реєстрі досудового розслідування, як невід`ємному додатку до обвинувального акту позбавляє суд у подальшому можливості прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого з огляду на п.13 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.337 КПК України,

Вказане порушення, яке допущено прокурором та слідчим , на думку суду є істотним і таким, що унеможливлює призначення обвинувального акту до розгляду.

У зв`язку із невідповідностями, встановленими в ході підготовчого судового засідання обвинувального акту вимогам КПК України суд вважає за необхідне обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 повернути прокурору.

Таким чином, підставами для повернення обвинувального акту прокурору згідно даних норм закону, є його невідповідність нормам процесуального права. Чинним КПК України порядок складання обвинувального акта, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акта, передбачено ст. 291 КПК України.

Суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

При підготовчому розгляді обвинувального акту, суд зобов`язаний перевірити чи забезпечили органи досудового розслідування права на захист сторони кримінального провадження. Встановивши, що право на захист було порушено і, що це унеможливлює подальше провадження, суд має повернути обвинувальний акт прокурору для усунення допущених порушень.

Керуючись ст.20, ч.ч. 2, 6 ст.22, 109,110, 291, 314 КПК суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000425, згідно якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, повернути до Харківської місцевої прокуратури № 6 для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі порушень.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя (підпис) ОСОБА_1