Провадження №1-кс/463/6041/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_4 від 10.11.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020.

Скаргу мотивує тим, що ДБР здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001279 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст. 382 КК України за фактом неправомірних дій слідчого СВ Галицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , у якому ОСОБА_3 має статус заявника. Разом з тим, оскільки кримінально-караними діями працівника правоохоронного органу ОСОБА_3 спричинена моральна шкода, вважає, що оскаржувана постанова слідчого ДБР про відмову у визнанні його потерпілим є незаконною та безпідставною, тому просить її скасувати та зобов`язати слідчого ДБР прийняти процесуальне рішення про визнання ОСОБА_3 потерпілим.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав з підстав, викладених в ній. Додатково зазначив, що оскаржувана постанова є формальною відпискою слідчого ДБР, тому просив скаргу задовольнити.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, заперечення проти скарги не скерував, причин неявки слідчому судді не повідомив, тому вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч.3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів скарги ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.367, ч.2 ст. 382 КК України.

09.11.2020 ОСОБА_3 звернувсь до слідчого ДБР із заявою від 07.11.2020 про визнання його потерпілим, однак оскаржуваною постановою у задоволенні такого було відмовлено.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого ДБР від 10.11.2020 у визнанні ОСОБА_3 потерпілим відмовлено з тих підстав, що визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні є правом органу досудового розслідування, а не обов`язком. При цьому, на час прийняття такого рішення вже повинен бути встановлений та доказаний факт спричинення моральної, фізичної або майнової шкоди.

Разом з тим, слідчим ДБР не враховано, що відповідно до ч.1, 2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, слідчим ДБР не враховано, що до ЄРДР відповідні відомості внесено саме за заявою ОСОБА_3 , а також не надано оцінки доводам щодо завдання останньому моральної шкоди.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга в цій частині задоволенню.

Разом з тим, вимоги скарги в частині покладення на слідчого ДБР обов`язку визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, оскільки вирішення такого питання належить до компетенції саме слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, тому останнього слід зобов`язати повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання останнього потерпілим, за результатами розгляду якої прийняти обґрунтоване рішення.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 10.11.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0001279 від 29.10.2020.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1