Справа № 157/1248/20
Провадження №1-кп/157/28/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2021 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000266 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 07 лютого 2019 року біля 23 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку за місцем проживання, що на АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, під час сварки та шарпанини повалив свою матір ОСОБА_5 на підлогу, при цьому загнув її праву руку за спину та здійснив надмірне перерозгинання ліктьового суглобу, внаслідок чого заподіяв потерпілій тілесне ушкодження у вигляді закритого вивиху кісток правого передпліччя з вираженим набряковим синдромом, яке по ступеню тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, терміном більше як 21 день.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому злочині не визнав. Показав, що 07 лютого 2019 року біля 23 год. між ним та потерпілою дійсно виник конфлікт з приводу надмірного вживання нею спиртних напоїв, під час якого він кричав на матір, однак тілесних ушкоджень їй на завдавав. Припускає, що ОСОБА_5 отримала вивих правого передпліччя від падіння на землю та вважає, що потерпіла сама винна в тому, що з нею сталося.

Попри невизнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, його винуватість у скоєному доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що обвинувачений, з яким вони проживають в одному житловому будинку, постійно зловживає алкогольними напоями та вимагає в неї гроші для придбання спиртного. Так, 07 лютого 2019 року біля 23 год., коли вона лежала на ліжку, до неї підійшов обвинувачений, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та в черговий раз почав вимагати гроші. Коли вона відмовила йому, він стягнув її з ліжка на підлогу та загнув її праву руку за спину настільки, що вона відчула сильний біль. Тоді вона змушена була віддати йому гроші, які знаходилися в її кишені. В лікарні вона розповіла, що отримала травму руки внаслідок падіння з висоти, аби в такий спосіб обвинувачений міг уникнути покарання.

Крім показань потерпілої, винуватість обвинуваченого у спричиненні їй середньої тяжкості тілесного ушкодження доводиться також показаннями свідків.

Так, свідок ОСОБА_6 показала, що працює фельдшером у фельдшерсько-акушерському пункті с. Піщане Камінь-Каширського району. 08 лютого 2019 року в 12 год. 45 хв. вона виїхала на виклик в с. Великий Обзир, де місцева мешканка ОСОБА_5 отримала ушкодження правої руки. Оглянувши потерпілу, яка повідомила, що отримала травму внаслідок падіння з висоти, вона поставила попередній діагноз: закрита черепно-мозкова травма, закритий перелом передплечової кістки. Ввівши знеболювальне, вона доставила ОСОБА_5 до Камінь-Каширської центральної районної лікарні. Під час огляду та транспортування потерпілої до медичного закладу місцеві мешканці говорили, що ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження внаслідок побиття її сином ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_7 показала, що в лютому 2019 року на прохання сільського голови ходила відвідувати потерпілу ОСОБА_5 , яка скаржилася на біль у правій руці. Потерпіла не раз розповідала, що її син ОСОБА_4 зловживає спиртними напоями, свариться та відбирає у неї гроші на придбання горілки. Аби уникнути таких сварок, ОСОБА_5 неодноразово ночувала в інших людей або в хліві.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що неодноразово чув про сварки між обвинуваченим та потерпілою. Одного разу ОСОБА_5 ночувала в його матері ОСОБА_7 сім ночей поспіль, оскільки боялася повертатися додому через агресивну поведінку її сина ОСОБА_4 . Також потерпіла розповідала, що в лютому 2019 року під час чергової сварки обвинувачений наздогнав її, повалив на землю та викручував руку.

Свідок ОСОБА_9 показав, що потерпіла є його матір`ю, а обвинувачений рідним братом, а тому час від часу він навідує їх в с. Великий Обзир Камінь-Каширського району. ОСОБА_4 постійно зловживає спиртними напоями та ображає і б`є матір. Неодноразово проведені з ним розмови з приводу зміни своєї поведінки, які проводили працівники сільської ради та родичі, ніяких результатів не дали. Останнього разу він відвідував матір 11 грудня 2020 року, яка знову мала побої. В особистій розмові з нею довідався, що її побив ОСОБА_10 , однак розголошувати це вона не хоче, оскільки боїться розправи ОСОБА_4 . Про побиття обвинуваченим потерпілої в лютому 2019 року він також дізнався з її слів, хоча відразу вона приховувала цей факт, оскільки не хотіла, щоб ОСОБА_4 притягнули до кримінальної відповідальності.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема: проколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 11 червня 2020 року (а.с. 39), протоколом проведення слідчого експерименту від 26 червня 2020 року (а.с. 60-63), з яких встановлено, що свої протиправні дії щодо потерпілої обвинувачений вчинив біля 23 години 07 лютого 2019 року в спальній кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Висновком судово-медичної експертизи № 107 від 25 червня 2020 року (а.с. 58-59) доведено, що потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритого вивиху кісток правого передпліччя з крайовим переломом дистального метафіза плечової кістки з вираженим набряковим синдромом, що виникло внаслідок надмірного перерозгинання ліктьового суглобу, що виходить за межі його функціонального об`єму, яке по ступеню тяжкості відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, терміном більше як 21 день.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілій ОСОБА_5 тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, зокрема те, що він уже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність в обвинуваченого критичного ставлення до скоєного, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання лише у виді реального обмеження волі в межах санкції статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1