Справа № 545/796/20
Провадження № 1-кп/545/134/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стаханов Луганської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2019 року близько 18 годині 45 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Полтава-Олександрія зі сторони м.Кременчука у напрямку м.Полтави. В цей час в зустрічному напрямку рухався автомобіль ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 Рухаючись по 3-му км. вказаної автодороги, водій автомобіля «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_8 в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України перед початком зміни напрямку руху керованого ним транспортного засобу не переконався у безпечності виконання маневру, а саме, що це буде безпечним та не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, де допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку.

У результаті даних порушень вимог Правил дорожнього руху України, наслідком яких стала дорожньо-транспортна пригода, водій автомобіля ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів кісток лицевого черепа з забоєм м`яких тканин обличчя: перелому альвеолярного відростку верхньої щелепи в передніх відділах, скалкових переломів гайморових пазух з обох сторін зі зміщенням, перелому вилицевого відростку праворуч, ушиблено-рваних ран нижньої губи та підборіддя і закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; закритого перелому IV ребра справа, закритого перелому крила здухвинної кістки справа та відкритого скалкового перелому правого наколінника зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи №139 від 26 лютого 2020 року утворились від дії тупих предметів та кваліфікуються тільки у своїй сукупності, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини: закритих переломів 9-10 ребер зліва по задній та середній підкрильцевих лініях зі зміщенням, з розвитком посттравматичного лівобічного нижньо-дольового пульмоніту; відкритого верхнього перелунарного вивиху правої кисті в сполученні з переломом основи шилоподібного відростку правої променевої кістки; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; ран м`яких тканин обох нижніх кінцівок; саден шкіри голови, обличчя, нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичного експертизи №74 від 03 лютого 2020 року утворились від дії тупих предметів і кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів лунки переднього зуба на верхній щелепі; переломів правої променевої кістки та кісток носу; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку; забійних ран, гематом та саден шкіри голови, кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №84 від 24 січня 2020 року утворились від дії тупих та умовно-гострих предметів і кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я; пасажир автомобіля ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого надвиросткового перелому лівої плечової кістки зі зміщенням, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №153 від 27 лютого 2020 року утворилось від дії тупого предмету та кваліфікується, як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За вищевказаних обставин, що були об`єктивно встановлені згідно всіх здобутих доказів під час досудового розслідування, та згідно висновку судової авто-технічної експертизи №105 від 21 лютого 2020 року причиною дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, є допущені невідповідності вимогам п.п.10.1 та п.п.1.4.1 і п.4.7 розділу 33 Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_8 , згідно з якими:

10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

1.4.1 «Напрямок повороту» (рух праворуч) показує напрямок повороту дороги.

4.7 «Об`їзд перешкоди з правого боку» застосовується, щоб зазначити, що об`їзд острівців безпеки і різноманітних перешкод, що знаходяться на проїзній частині, дозволяється з правого боку.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання вимог п.п.10.1 та п.п.1.4.1 і п.4.7 розділу 33 Правил дорожнього руху України для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, суду пояснив, що має водійський стаж 10 років, і жодного разу не притягувався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, або за будь-які правопорушення. Дорожньо-транспортна пригода сталась з його вини, однак він не бажав настання таких наслідків. Пред`явлені до нього позови про відшкодування моральної шкоди визнав частково та просив стягнути з нього меншу суму заподіяної шкоди, оскільки він не в змозі відшкодувати вказаний розмір шкоди. Просив не позбавляти його прав керування транспортним засобом, оскільки він має намір працювати водієм та цим заробляти, іншої спеціальності він не має.

Потерпілий ОСОБА_4 при призначенні обвинуваченому покарання покладався на розсуд суду, разом з тим просив не позбавляти його прав на керування транспортним засобом. Позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» просив залишити без розгляду, а позовні вимоги до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди просив задовольнити.
Потерпіла ОСОБА_6 , вона же законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_10 , при призначенні обвинуваченому покарання покладалась на розсуд суду, не наполягала на позбавленні його прав на керування транспортним засобом. Позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» просила залишити без розгляду, а позовні вимоги до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди просила задовольнити.
Представник вказаних потерпілих адвокат ОСОБА_7 при призначенні обвинуваченому покарання покладався на розсуд суду та вважав за недоцільним позбавляти його прав на керування транспортним засобом, оскільки у обвинуваченого це єдина можливість працювати та заробляти кошти. Позови потерпілих в частині стягнення моральної шкоди просив задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_5 при призначенні обвинуваченому покарання покладався на розсуд суду, не наполягав на позбавленні його прав на керування транспортним засобом. Позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» просив залишити без розгляду, а позовні вимоги до обвинуваченого про стягнення моральної шкоди просив задовольнити.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження, не оспорюється учасниками провадження, суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_8 змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

При цьому, суд виходить з того, що відповідно до ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. В той час, ч.3 ст.4 КК України передбачає, що часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

ОСОБА_8 відповідно до ч.2 ст.12 КК України, у редакції чинної на час вчинення кримінального правопорушення, вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, пом`якшуючу вину обставину та відсутність обтяжуючих вину обставин.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому необхідно призначити покарання ОСОБА_8 за редакцією санкції ч.1 ст.286 КК України, на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме на 08 грудня 2019 року.

Суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, тому призначає покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, у редакції чинної на час вчинення кримінального правопорушення, і дійшов висновку про наявність підстав для призначення серед альтернативних санкцій, визначених ч.1 ст.286 КК України, найменш суворого покарання у виді штрафу, що буде сприяти його виправленню.

З урахуванням того, що ОСОБА_8 керував автомобілем у тверезому стані, використовує автомобіль у роботі, суд вважає за необхідне не застосувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 не застосовувався.

Що стосується питання вирішення цивільних позовів, суд приходить до наступного.

Згідно ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Під час судового розгляду потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заявлені цивільні позови до обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди та до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, а потерпіла ОСОБА_6 такий позов пред`явила до зазначених відповідачів як в своїх інтересах так і в інтересах малолітнього ОСОБА_10 .
В подальшому потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 подали заяви, згідно яких позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» просили залишити без розгляду.
В цивільному позові до обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілий ОСОБА_4 просить стягнути на свою користь завдану злочином моральну шкоду в розмірі 60000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що завдана йому діями обвинуваченого моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень довгий термін часу знаходився на стаціонарному лікуванні не міг пересуватися без милиць, і по цей час відчуває значний біль.
Потерпіла ОСОБА_6 , яка дії в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина, потерпілого ОСОБА_10 , в цивільному позові просить стягнути на свою користь та користь малолітнього сина завдану злочином моральну шкоду, відповідно в розмірі 30000 грн. та 50000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що завдана їй та малолітній дитині діями обвинуваченого моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, які вони зазнали у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень знаходилась на стаціонарному лікуванні та відчувала фізичний біль, що завдавало їй душевні страждання та позбавляло можливості повноцінного життя. Її малолітня дина також зазнала моральних страждань від отриманого перелому. Фізичний біль та страждання, які відчував її син було видно по його поведінці, крикам від болю, постійного плачу.
Цивільний позивач потерпілий ОСОБА_5 в позові до обвинуваченого ОСОБА_8 просить стягнути на свою користь завдану злочином моральну шкоду в розмірі 60000 грн.
Позовні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що завдана йому діями обвинуваченого моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, його автомобіль ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_3 відновленню не підлягає.
Вирішуючи питання щодо розміру стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на користь потерпілих, суд враховує, що відповідно до вимог ч.3 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також суд враховує роз`яснення, які містяться в п. п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року.

З огляду на характер та обсяг душевних страждань потерпілих, їх тривалості, обсягу додаткових зусиль для організації життя, негативні наслідки, які настали внаслідок злочину, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, та обставин цивільних позовів про стягнення моральної шкоди (в яких потерпілі узагальнили моральні страждання від отриманих травм, пошкодження майна), з врахування матеріального стану сторін, суд приходить до висновку про часткове задоволення вказаних.

Враховуючи вищезазначене, позов потерпілого ОСОБА_4 суд задовольняє частково та стягує на його користь з обвинуваченого моральну шкоду в розмірі 25000 грн.

Позов ОСОБА_6 , яка дії в своїх інтересах та інтересах свого малолітнього сина, потерпілого ОСОБА_10 , суд також задовольняє частково та стягує на користь потерпілої ОСОБА_6 та її малолітньої дитини моральну шкоду в розмірі 40000 грн.
Суд також приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_5 та стягнення на його користь з обвинуваченого моральної шкоди в сумі 20000 грн.

Позовні вимоги потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» при наявності їх заяв суд залишає без розгляду та роз`яснює їмправо пред`явлення таких цивільних позовів в порядку цивільного судочинства.

Арешт на автомобіль «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_11 , а саме з позбавленням права розпорядження, користування, відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 12 грудня 2019 року у справі №554/11003/19 та визначено місце зберігання даного майна майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою: с.Розсошенці, вул.Кременчуцька,2-в, підлягає скасуванню.

Арешт на автомобіль ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , а саме з позбавленням права розпорядження, користування, відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2019 року у справі №554/11003/19 та визначено місце зберігання даного майна майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою: с.Розсошенці, вул.Кременчуцька,2-в, підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, а питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі двісті п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає грошовому еквіваленту в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 25000 (двадцять п`ять тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_6 , яка дії в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 , до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_6 та малолітньому ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_10 , ОСОБА_5 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачамправо пред`явлення таких цивільних позовів в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_8 , на користь Держави процесуальні витрати по справі в загальній сумі 1570 грн. 10 коп., зокрема за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №68 в сумі 628 грн. 04 коп. та витрати на проведення судової автотехнічної експертизи №105 в сумі 942 грн. 06 коп.

Арешт на автомобіль «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 , який згідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ належить ОСОБА_11 , а саме з позбавленням права розпорядження, користування, відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 12 грудня 2019 року у справі №554/11003/19 та визначено місце зберігання даного майна майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою: с.Розсошенці, вул.Кременчуцька,2-в, - скасувати.

Арешт на автомобіль ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , а саме з позбавленням права розпорядження, користування, відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17 грудня 2019 року у справі №554/11003/19 та визначено місце зберігання даного майна майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, який розташований за адресою: с.Розсошенці, вул.Кременчуцька,2-в, - скасувати.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме автомобіль «Daewoo Lanos» д/н НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ-2106 д/н НОМЕР_2 , які зберігаються на майданчику для тримання ТЗ ЦЗ ГУНП в Полтавській області після набуття вироком законної сили - повернути власникам.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1