ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №618/890/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3616/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(про повернення апеляційної скарги)

09 листопада 2020 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В :

Вироком Дворічанського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 28.09.2020 року між прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_7 та захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_9 з другого боку.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.201 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.28, ч.1 ст.333 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з здійсненням міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю, строком на 2 роки.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з здійсненням міжнародних передач товарів, що підлягають державному експертному контролю, строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік і 6 місяців.
Не погодившись з вироком судді, адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року та направити справу до суду першої для проведення судового провадження у загальному порядку, якщо угода була укладена під час судового провадження або до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була укладена під час досудового розслідування.
При перевірці апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 встановлені підстави для її повернення.
Відповідно до ч.4 ст.475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених ст.394 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Таким чином, вимогами ч.4 ст.394 КПК України встановлено вичерпний перелік осіб, які можуть оскаржити в апеляційному порядку вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості.
Посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , хоча і були позбавлені права приймати участь в судовому розгляді, однак є особами, які можуть оскаржити зазначений вище вирок, є необґрунтованими.
Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно з п.10 ч.1 ст.393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, відповідно до вимог п.9-2 ч.2 ст.393 КПК України право на апеляційне оскарження виникає у фізичної або юридичної особи у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третьої особи - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.
Відповідно до правового висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 03.03.2016 року у справі №5-347кс15, відсутність «інших осіб» у вичерпному переліку суб`єктів оскарження, передбаченому ст.394 КПК України, за умови, що судове рішення стосується їх прав, свобод та інтересів, не є перешкодою у доступі до правосуддя та звернення до суду вищої інстанції, що передбачено частиною другою статті 24 цього Кодексу.
Таким чином, у визначених ч.2 ст.24, п.9-2 та п.10 ч.2 ст.393 КПК України випадках для виникнення права на апеляційне оскарження у інших осіб кримінальним процесуальним законом встановлена умова, а саме - оскаржуване рішення має стосуватися їх прав, свобод та інтересів. Наявність такої умови пов`язана з обов`язком осіб довести під час апеляційного оскарження судового рішення, що це рішення стосується їх прав, свобод та інтересів.
Оскаржуваний адвокатом ОСОБА_3 вирок, стосується виключно обвинувачення ОСОБА_7 , який уклав угоду про визнання винуватості. Дослідження та оцінку правомірності дій інших осіб, які таку угоду не укладали, суд не здійснював, а отже не вирішував наперед питання про їх права, свободи чи інтереси, зокрема щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , і не створював преюдицію для них.
Не виникло й право на апеляційне оскарження вироку у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і на підставі п.9-2 ч.2 ст.393 КПК України, оскільки цим вироком не вирішувались питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду та питання про спеціальну конфіскацію.
Таким чином, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 не навів переконливих, об`єктивно прийнятних доводів, що вирок у відношенні ОСОБА_7 стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у сенсі правового висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду України від 03.03.2016 року у справі №5-347кс15.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
На підставі вищевикладеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст.399 КПК України, -

У Х В АЛ И В :

Повернути адвокату ОСОБА_3 його апеляційну скаргу на вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 29 вересня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 .

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2