Справа № 467/1311/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2020 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020 року за №0000375 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Слідчий вказує, що 17.12.2020 року до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від мешканки с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_8 , про те, що 17.12.2020 близько 22:00 годин, невідомі особи незаконно проникли до житлового будинку ОСОБА_8 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де відкрито викрали мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі GT-E1200I.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 18.12.2020 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, при наступних обставинах:

17.12.2020 року в період часу з 22:44 год. до 23:48 год. ОСОБА_5 знаходячись в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, вступив у злочинну змову з ОСОБА_9 з метою відкритого викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_8 , поєднаного з проникненням у житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Реалізуючи задумане, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 через відкриту хвіртку проникли на територію домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після чого шляхом зняття віконної рами через отвір незаконно проникли до житлового будинку, де відкрито викрали мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі GT-E1200I, вартістю 295 гривень, та місце вчинення злочину покинули, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

19.12.2020 підозрюваному ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а саме, відкритого викрадення чужого майна (грабежу), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, при вирішення клопотання просив врахувати, що ОСОБА_5 одразу після вручення йому підозри місце проживання покинув, що свідчить про його бажання ухилитись від слідства, у своїх показаннях потерпіла зазначала, що його боїться, потерпіла та свідки проживають в одному населеному пункті з підозрюваним, відтак ризик впливу на свідків та потерпілу з боку підозрюваного є реальним.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував обґрунтованість оголошеної йому підозри у вчиненні злочину щодо ОСОБА_8 , щодо запобіжного заходу, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він провину свою визнає, сприяє розслідуванню та у вчиненому розкаюється.

Захисник ОСОБА_6 вважав, що з огляду на визнання вини та сприяння розкриттю злочину, особу підозрюваного, який вважається раніше не судимим, достатнім буде обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також вважає, що необхідно врахувати обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 правопорушення, оскільки існує імовірність, що ОСОБА_5 вчинив його внаслідок впливу з боку інших осіб.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали зробив наступний висновок.

Згідно ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно норм ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігати ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.2. ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2020 року за №0000375 з попередньою правовою кваліфікацією зач.3 ст.186 КК України.

У даному кримінальному провадженні 19.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, що є тяжким злочином згідно положень ст.12 КК України. За вчинення даного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України свідчать наступні надані стороною обвинувачення докази: протокол огляду домоволодіння ОСОБА_8 , протокол огляду речей, виданих ОСОБА_5 , протокол огляду речей, виданих ОСОБА_9 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , протокол впізнання особи потерпілою ОСОБА_8 , протокол огляду мобільного телефону за участі потерпілої ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

У сукупності зазначені докази свідчать про обґрунтованість підозри, що ОСОБА_5 міг вчинити злочин, у вчиненні якого його підозрюють.

Щодо існування ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 переховуватиметься від лідства та суду, вчинить новий злочин або буде впливати на потерпілу та свідків, суд зазначає наступне.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України», заява № 37466/04, від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також є достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Відтак, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Відтак, тяжкість покарання, яке може бути призначене в разі доведення його винуватості можна законно розглядати як таку, що може спонукати до втечі.

Крім того, після отримання повідомлення про підозру ОСОБА_5 покинув місце постійного проживання та слідчим оголошувався його розшук, щодо ОСОБА_5 скеровано до суду обвинувальний акт по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, судовий розгляд за даним обвинувальним актом триває. Дані обставини свідчать на підтвердження ризику, що підозрюваний може вчинити інший злочин або ухилитись від слідства та суду.

Та обставина, що підозрюваний до затримання не був офіційно працевлаштований, при цьому підозрюється у вчиненні злочину з корисливих мотивів також підтверджує ризик повторного вчинення ним злочинів.

Крім того, враховуючи наведене, репутацію підозрюваного, його негативну характеристику за місцем проживання, слід погодитись з доводами слідчого, що на даному етапі, коли триває розслідування даного кримінального провадження та встановлені не всі обставини вчинення кримінального правопорушення, які можуть мати вирішальне значення для правильної правової кваліфікації дій підозрюваного, він може незаконно впливати на потерпілу та свідків.

При цьому слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (даліЄСПЛ).

Оцінюючи можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя зазначає, що для застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відсутні передумови, оскільки жодна особа не висловила бажання поручитись за підозрюваного, особисте зобов`язання не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Суд відхиляє доводи сторони захисту про можливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки вважає, що такий запобіжний захід за існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України є недостатнім, враховуючи дані про особу підозрюваного. Наявність тих обставин, що підозрюваний має певні соціальні зв`язки та постійне місце проживання хоча і має місце, однак не є безумовною підставою для відмови у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, суд вважає, що ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому суд враховує стан здоров`я підозрюваного і зазначає, що матеріали провадження не містять даних, які свідчать про неможливість його утримання в установі попереднього ув`язнення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, доведеність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, розцінюючи встановлені ризики як реальні та такі, що виправдовують обмеження свободи фізичної особи, слідчий суддя з урахуванням викладеного, вважає за необхідне клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, дані про його особу, вагомість встановлених ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-183, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської областізапобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 20 години 30 хвилин 25 лютого 2021 року включно, взявши його під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, що становить тридцять розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 63 060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в даній ухвалі протягом строку її дії.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 25 лютого 2021 року.

З моменту внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали до 25 лютого 2021 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

«Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду»:

Слідчий суддя Арбузинського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1