справа №619/4832/20
провадження №1-кс/619/34/21
УХВАЛА

іменем України

05 січня 2021 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001125 від 09.11.2020 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, не працюючого, зі слів має інвалідність 111 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 21.03.2018 Балаклійським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 31.10.2018 звільнення від відбування покарання з іспитовим строком скасовано, звільненого з Харківської виправної колонії (№43) 01 вересня 2020 року,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:
Органом досудового розслідування встановлено, що 09.11.2020 ОСОБА_5 , знаходився в приміщенні будівельного вагончика, розташованого на присадибній ділянці за адресою АДРЕСА_2 , де тимчасово мешкав протягом двох тижнів з дозволу власниці - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 18.00 годині до нього прийшов раніше знайомий ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого останній разом з ОСОБА_5 вживали алкогольні напої.
Під час розмови між ОСОБА_5 , та ОСОБА_8 , виник словесний конфлікт, на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які виразились в словесній образі з боку ОСОБА_8 на адресу ОСОБА_5 , під час якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , реалізуючи який, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, діючи з цією метою, ОСОБА_5 взяв правою рукою кухонний ніж, що лежав на столі та використовувався для нарізання їжі, та наніс вказаним ножем один удар в область грудної клітини ОСОБА_8 , від яких останній сів на диван і перестав подавати ознаки життя. Після цього ОСОБА_5 відтягнув тіло ОСОБА_8 до межі присадибної ділянки на відстані близько 50 м. від будівельного вагончика, де залишив за парканом, та де під час огляду місця події 09.11.2020 о 21.14 виявлено труп ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 з тілесними ушкодженнями у вигляді рани по передній поверхні грудної клітини в проекції другого-четвертого міжребер`я.
Відомості за вказаною подією 09.11.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001125 та відкрито кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

За результатами першочергових слідчих (розшукових) дій 09 листопада 2020 року в порядку ст. 208 КПК України було викрито та затримано ОСОБА_5 , якому 10 листопада 2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

11 листопада 2020 року слідчим суддею Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_9 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і на даний час він утримується в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-оглядом місця події та трупу від 09 листопада 2020 року за місцем скоєння злочину за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України;

-допитом підозрюваного ОСОБА_5 ;

-допитом в якості потерпілої ОСОБА_10 ;

-слідчим експериментом за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного в приміщенні Дергачівського МВ ХОБ СМЕ в ході якого ОСОБА_5 відтворив механізм нанесення ножем тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

-слідчим експериментом за участі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проведеного на місці вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 . в ході якого ОСОБА_5 відобразив обставини за яких він вбив ОСОБА_8 та механізм нанесення ножем тілесних ушкоджень останньому;

-допитом в якості свідка ОСОБА_7 ;

-допитом в якості свідка ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_9 11 листопада 2020 року в рамках кримінального провадження №0001125 підозрюваному ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 січня 2021 року.

Двохмісячний строк досудового розслідування закінчується 09 січня 2021 року. Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, тому що у кримінальному провадженні невиконано наступне:

-не закінчено судову медичну експертизу трупа ОСОБА_8 ;

-не закінчено додаткову судову медичну експертизу трупа ОСОБА_8 , з урахуванням проведених слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_5 ;

-не закінчено чотири судових цитологічних експертиз, по об`єктам вилученим на місці злочину, в ході огляду місця події та під час, серед яких і можливе знаряддя вчинення злочину;

-не закінчено шість судових імунологічних експертиз, по об`єктам вилученим на місці злочину, в ході огляду місця події та під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України;

-не проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, щодо встановлення осудності підозрюваного ОСОБА_5 ;

- не складено та не вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 з урахуванням усіх дій та обставин його злочинної діяльності, та даних отриманих під час проведення судових експертиз;

- не виконані інші слідчі та розшукові дії необхідність у яких може виникнути в ході досудового розслідування;

- не виконані вимоги ст.290 КПК України;

- не складено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, та не вручено їх підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику останнього.

Провести вказані слідчі дії у передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку з великим об`ємом роботи та значною тривалістю проведення експертиз, без яких неможливе завершити досудове розслідування.

24 грудня 2020 року керівником Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_12 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 09 лютого 2021 року.

У зв`язку з тим, що 07 січня 2021 року закінчується строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшились, то виникає необхідність у його продовженні, так як метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, у кримінальному провадженні. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 скоїв особливо тяжкий злочин, і, знаходячись на свободі, може негативно вплинути на хід досудового розслідування та встановлення істини у справі. Крім того, ОСОБА_5 отримано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначено певні докази, і, перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілу, свідків, чим перешкоджатиме досягненню основних завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Крім того, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ним скоєно особливо тяжкий злочин, за вчинення якого передбачена максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України. (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він після звільнення у вересні 2020 року знову підозрюється у вчиненні 09 листопада 2020 року особливо тяжкого злочину. (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 покладався на розсуд суду та пояснив, що свою провину не заперечує.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію підзахисного ОСОБА_5 .

Слідчий суддя приходить до наступного та вважає, що висунута ОСОБА_5 підозра є обгрунтованою.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Згідно Постанови Пленуму № 14 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може замінити запобіжний захід на більш м`який.
Як зазначено в Постанові № 4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у разі подання прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд має враховувати, що відповідне клопотання подається прокурором. У такому клопотанні обов`язково повинно бути наведено обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України зазначено, що запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» вказано, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу, згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатню підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.
У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У розуміння ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.
В п. 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011р) вказано, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» (№7064 від 01.06.2006 року) посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги лише тяжкість злочину.
Для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання з наступних мотивів.

У ст. 178 КПК України вказані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу і в тому числі однією із обставин є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

Суду не надано доказів про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі про наявність в нього утриманців.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001125 від 09 листопада 2020 року, за ч. 1 ст. 115 КК України,в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до закінчення строку досудового розслідування, а саме до 09 лютого 2021 року включно.

Виконання ухвали покласти на начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1