Справа № 174/800/20
н/п 1-кп/174/15/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Вільногірськ, кримінальне провадження за № 0000057 по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженець у м. Вільногірськ Дніпропетровської області,
громадянина України, з повною загальною середньою освітою,
не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має,
зареєстрований та проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді
стрільця-помічника гранатометника 1 парашутно-десантного
взводу З парашутно-десантної роти 1 парашутно-десантного
батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому
званні «солдат»,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 04.11.2020 близько 20.35 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні приймального відділення комунального підприємства «Вільногірська центральна міська лікарня» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, розташованого по вул. ім. Ю.М. Устенка, буд.72, в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у ОСОБА_5 виник раптовий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
В той же день, тобто 04.11.2020 близько 20.40 год. ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись в приміщенні приймального відділення в кабінеті №1 комунального підприємства «Вільногірський міський центр первинної медико- санітарної допомоги» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області по вул. ім. Ю.М. Устенка буд. 72 в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий кримінально протиправний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , тобто реально усвідомлюючи, що в результаті його протиправних умисних дій можуть наступити наслідки у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, зайнявши положення навпроти ОСОБА_7 приблизно на відстані 60 см, ОСОБА_5 наніс почергово один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_7 , та один удар кулаком лівої руки в область правого ока ОСОБА_8 , в результаті чого, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку з синцем на шкірі в праві виличній ділянці з переходом на шкіру правої щоки, з крововиливом під кон`юктивальну оболонку правого ока, посттравматичний кератит правого ока, яке відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 106-Е від 23.10.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Також, 04.11. 2020 близько 21.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні коридору, розташованого біля входу до гінекологічного відділення комунального підприємства «Вільногірський міський центр первинної медико- санітарної допомоги» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, по вул. ім. Ю.М. Устенка, буд. 19, в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, де на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків у ОСОБА_5 виник раптовий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .
В той же день, тобто 04.11.2020 близько 21.05 год. ОСОБА_5 , продовжуючи знаходитись в приміщені коридору комунального підприємства «Вільногірський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, по вул. ім. Ю.М. Устенка, буд. 19, в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, реалізуючи свій раптово виниклий кримінально протиправний умисел, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, з метою спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , тобто реально усвідомлюючи, що в результаті його протиправних умисних дій можуть наступити наслідки у вигляді спричинення легких тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, зайнявши положення навпроти ОСОБА_9 приблизно на відстані 80 см, ОСОБА_5 наніс удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_9 , в результаті чого, останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік лівого ока з переходом на ліву виличну ділянку, крововиливу під кон`юктивальну оболонку лівого ока, посттравматичний кератит правого ока, яке згідно висновку судово- медичної експертизи № 107-Е від 23.10.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, чим вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , пояснив, що він щиро кається, вину визнає повністю, цивільний позов визнає, не заперечує фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій, не заперечує з приводу розгляду справи за ч. 3 ст. 349 КПК України. Також пояснив, що його дівчина вагітна і 04.11.2020 близько 20 години вони приїхали до КП «ВЦМЛ» Вільногірської міської ради по вул. ім. Ю.М. Устенка буд. 72 в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, оскільки вона себе погано почувала і він злякався, що вона може втратити дитину. Пояснив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. Їх не хотіли прийняти і він вдарив лікаря ОСОБА_7 у приймальному відділенні лікарні. Потім їх вигнали і вони поїхали до гінекологічного відділення, де він вдарив ОСОБА_9 , оскільки думав, що він не надав медичну допомогу його дівчині. В обвинувальному акті усі обставини викладено вірно.
Потерпілі в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, не заперечували проти розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Представник цивільного позивача позов підтримав, просив його задовольнити.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що факт вчинення злочину обвинуваченим знайшов своє підтвердження в суді, його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також за ч. 1 ст. 125 КК України - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При визначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини справи, обставини які обтяжують та пом`якшують провину.
Відповідно до ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч. 1, 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості.
ОСОБА_5 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, ОСОБА_5 характеризуючі матеріали на нього, його ставлення до вчиненого, визнання своєї вини, зважаючи на позицію потерпілих щодо покарання, суд вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 125 КК України, а саме у виді штрафу, оскільки суд обґрунтовано допускає, що призначення йому даного покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає за необхідне застосувати ч. 1 ст. 70 КК України і призначити остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 моральної шкоди в сумі 10 000 грн. підлягає задоволенню повністю з таких підстав.
Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 цього Кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судові витрати за проведення судово-медичної експертизи відсутні, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання немає.
На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 371-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі до 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 800 грн. (вісімсот гривень), а також визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн.
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1