Справа № 199/4794/20
ВИРОК
іменем України
27 липня 2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження у Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000766 від 18.05.2020 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сочі Російської Федерації, Російської Федерації, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, працюючого різноробочим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.11.2019 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

- 27.11.2019 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.4 ст.70 КК України поглинути покарання по даному вироку більш суворим за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2019 до відбування покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Ленінського районного суд м. Дніпропетровська від 16.06.2020 скасовано іспитовий строк і направлено ОСОБА_3 для відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань вказане кримінальне провадження,-

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за умисні кримінальні правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_3 16.05.2020 приблизно о 14-00 годині перебував біля будинку №1 по пр. Мануйлівському в м. Дніпро разом із раніше знайомою ОСОБА_6 , де спільно розпивали алкогольні напої. При собі у ОСОБА_6 був мобільний телефон марки «Huawei Y7 2019», рожевого кольору.

Цього ж дня, тобто 16.05.2020, приблизно о 14-15 годині ОСОБА_6 після розмови по вказаному мобільному телефону поклала його на лавку, яка розташована біля будинку №1 по пр. Мануйлівському в м. Дніпро, після цього відійшла за особистими справами, і в цей час, ОСОБА_3 визначив вищевказаний мобільний телефон об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме: мобільного телефону марки «Huawei Y7 2019».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 того ж дня, тобто 16.05.2020, приблизно о 14-17 годині, перебуваючи біля будинку №1 по пр. Мануйлівському в м. Дніпро, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а отже усвідомлюючи таємний характер своїх злочинних посягань, діючи умисно, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон марки «Huawei Y7 2019» рожевого кольору - вартістю 3 599,20 гривень, який належав потерпілій ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_3 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3 599,20 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому проступку визнав повністю. Суду пояснив, що дійсно він при обставинах, вказаних в обвинувальному акті, а саме 16.05.2020 приблизно о 14-17 годині, перебував біля будинку №1 по пр. Мануйлівському в м. Дніпро разом з ОСОБА_6 , з якою розпивав спиртні напої. Він скориставшись відсутністю потерпілої, яка відійшла по особистим справам та залишила свій телефон марки «Huawei Y7 2019» рожевого кольору на лавці, викрав вищевказаний телефона. У вчиненому щиросердечно розкаюється. Обіцяє більше проступків та злочинів не вчиняти, просить суворо не карати. На даний телефон повернуто потерпілій ОСОБА_6 .

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому проступку доведена зібраними органом дізнання матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків (в редакції КК України від 01.07.2020 відповідно до ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018), дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, свою вину щиро визнав в інкримінованому кримінальному проступку, за місцем проживання скарг не надходило, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не працює.
Суд відносить визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та каяття обвинуваченого до обставин, що пом`якшують покарання, оскільки він визнав свою вину, проявив дійове каяття, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти нього обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює кримінальне правопорушення, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.
Призначаючи покарання, суд враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, обвинуваченого та його захисника, обставини, що пом`якшують та обтяжають покарання обвинуваченому, дані про його особу, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, приходить до висновку, що поведінка обвинуваченого свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення і поважати Закон, а тому з метою попередження скоєння ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді обмеження волі (в редакції КК України від 01.07.2020 відповідно до ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018) із врахуванням вимог ст. 71,72 КК України, оскільки останній вчинив нове кримінальне правопорушення після засудження його вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2019.
Суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.
При цьому, суд звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення вичинене обвинуваченим ОСОБА_3 16.05.2020, а 01.07.2020 до Кримінального кодексу України внесені зміни Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, відповідно до яких найсуворішим видом покарання за санкцією ч. 1 ст. 185 КК України передбачено обмеження волі.
Тому, при призначенні покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України суд призначає покарання, передбачене санкцією статті КК України в редакції від 01.07.2020, оскільки воно є таким, що пом`якшує кримінальну відповідальність та поліпшує становище особи, тому відповідно має зворотну дію у часі згідно з ч. 3 ст. 5 КК України.
За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи в сумі 300,00 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України,суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки (в редакції КК України від 01.07.2020 відповідно до ЗУ № 2617-VIII від 22.11.2018).
На підставі ч. 1 ст. 71, пп. а) п. 1) ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2019 (та ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.06.2020) і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 (два) місяці.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи в сумі 300,00 гривень (судовий експерт ОСОБА_7 , висновок №2315/20 від 29.05.2020);

Речові докази: СД диска з записом з камер відеоспостереження, договір про надання фінансового кредиту - зберігати в матеріалах справи.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційногосуду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1