Справа № 203/4647/19
У Х В А Л А

іменем України

15 вересня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретареві - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
законного представника - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з загально-середньою освітою, маючого на утримані малолітнього сина ОСОБА_7 12 років, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України,
встановив:
Прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 20.10.2019 року приблизно о 23:30 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 проходив повз відкриту ділянку місцевості, що розташована поблизу будинку № 13 по вулиці Князя Ярослава Мудрого в м. Дніпро, побачив припаркований автомобіль марки КАВЗ 3270 СПГ, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР та приблизно о 23:40 годині, шляхом пошкодження замку проник до салону вказаного транспортного засобу та завів двигун невстановленим в ході проведення досудового розслідування способом. Після чого ОСОБА_6 перебуваючи за керуванням викраденого транспортного засобу направився в напрямку проспекту Дмитра Яворницького по вулиці Московській в м. Дніпро, тим самим здійснив рух з першочергового місцеперебування транспортного засобу, де вказаний автобус був залишеним водієм КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР.
Таким чином, ОСОБА_6 , заволодів транспортним засобом, а саме автобусом марки КАВЗ 3270 СПГ, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , _вартість якого згідно висновку експерта №21/12.2/407 від 14.11.2019 складає 13 408 грн 79 коп., однак був зупинений цивільними особами на перехресті проспекту Дмитра Яворницького та вулиці Короленко в м. Дніпро за грубе порушення правил дорожнього руху
Своїми діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

Захисник та законний представник обвинуваченого підтримали клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Судом також були досліджені і інші докази, представлені обвинуваченням, належність та допустимість яких ніким не оспорювалась та не піддавалась сумніву.

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.10.2019, від начальника АТП КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР ОСОБА_8 повідомив про угон транспортного засобу марки КАВЗ-3270 д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно протоколу огляду місці події від 21.10.2019, встановлено, що місцем огляду є ділянка місцевості навпроти будинку №56 по пр.Д.Яворницького в м. Дніпро.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 206 від 31.10.2019, ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі біполярного афективного розладу. За своїм психічним станом в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_6 не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. В теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

З огляду на вищенаведені докази, належність і допустимість яких ніким не спростована, суд приходить до однозначного висновку про те, що саме ОСОБА_6 було скоєне кримінальне правопорушення, яке виразилось у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження (висновок судово-психіатричної експертизи № 206 від 31.10.2019 ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі біполярного афективного розладу. За своїм психічним станом в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, ОСОБА_6 не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. В теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

Відповідно, ОСОБА_6 потребує застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом.

Тому суд приходить до висновку, що скоєння правопорушення було вчинено ОСОБА_6 в стані неосудності, і він повинен бути госпіталізований в психіатричну установу для проходження примусового лікування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані неосудності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст.94 КК України.

Суд вважає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , за ч.2 ст.289 КК України, мало місце та воно було вчинено особою, щодо якої розглядається справа.

Відповідно до роз`яснень п.п. 3, 15 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» дані експертні висновки є одним із доказів у справі, не мають наперед установленої сили , не є обов`язковими для суду, та мають оцінюватись в комплексі всіх доказів,а суд при визначенні виду психіатричного закладу , в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно - небезпечного діяння, тому з урахуванням цих вимог суд приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання його у психіатричному закладі та лікуванні в умовах звичайного нагляду, то згідно до ч. 4 ст. 94 КК України його слід помістити до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок акту судово-психіатричної експертизи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 щодо застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 на підставі ч. 3 ст. 94 КК України, згідно до вимог якої, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить небезпеки для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах звичайного нагляду.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР залишити без розгляду.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 315, 392, 395, 512, 513 КПК України, суд,

постановив:
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Речовий доказ:

-Автобус КАВЗ3270СПГ д.н.з. НОМЕР_1 залишити за належністю КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР;

-9 слідів попілярних візерунків пальців рук знищити.

На ухвалу суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали, копія ухвали негайно після проголошення вручається законному представнику підозрюваного, захиснику, потерпілій і прокурору.

Суддя ОСОБА_1