У Х В А Л А
Іменем України
23 листопада 2020 року
слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні, клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 16.08.2019за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 306, ч.ч.1, 2 ст. 263 України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000932 від 16.08.2019 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту та збуті психотропних речовин, у великих та особливо великих розмірах, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин справи: у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних тяжких, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, створив інтернет-магазин «Аптека низких цен», розташований на сайті в мережі інтернет за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 , де розмістив оголошення для наркозалежних осіб про незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин, їх вартість, способи оплати та отримання.

Після чого залучив до протиправної діяльності ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Так, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , з корисливих спонукань, з метою вчинення умисних злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням та пересиланням з метою збуту, а також незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено РVР (1 -феніл-2-піролідин-1 -іл-пентан-1-он), а також інших наркотичних засобів та психотропних речовин, використовуючи квартиру АДРЕСА_1 , як складське приміщення інтернет-магазину «Аптека низких цен», шляхом поштових відправлень через поштових операторів ТОВ «Нова пошта», ТОВ «Ін-Тайм», ТОВ «ДЖАСТ ІН» збували наркотичні засоби та психотропні речовини на території міста Києва та інших областей України.

01.03.2020 ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, яка ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах.

02.03.2020 згідно ухвал слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 застосовані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

24.04.2020 ОСОБА_10 звільнено з-під варти під заставу.

29.02.2020 в період часу з 22 год. 48 хв. до 23 год. 30 хв. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_14 від 29.02.2020 проведено обшук автомобілю марки «Hyundai» модель «Accent» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності та використовується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Під час проведення обшуку зазначеного транспортного засобу виявлено та вилучено наступне:

- таблетку (пігулку) білого кольору та блістер з пігулкою білого кольору;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Hyundai» модель «Accent» державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- пакетики із замком «ZipLock» розміром 50х70х50 мм;

- ключі від замка запалення автомобілю «Hyundai» модель «Accent» д.н.з. НОМЕР_1 ;

- автомобіль марки Hyundai» модель «Accent» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «HYUNDAIACCENT», номер кузова: НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 зареєстрований на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1

02.03.2020 слідчим поштовим відправленням АТ «Укрпошта» № НОМЕР_5 відправлено клопотання про арешт майна ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вилучене: 29.02.2020 20 год. 07 хв. за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 2Т під час особистого обшуку ОСОБА_10 , 29.02.2020 в період часу з 22 год. 48 хв. до 23 год. 30 хв. в ході обшуку автомобіля марки «Hyundai» модель «Accent» державний номерний знак НОМЕР_6 , 01.03.2020 в період часу з 00 год. 30 хв. до 03 год. 39 хв. в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 в квартирі АДРЕСА_2 . У вказаному клопотанні помилково вказаний реєстраційний номер автомобіля, а саме - НОМЕР_6 . Вірний реєстраційний номер автомобіля AA0698PH.

Згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 17.03.2020 накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai» модель «Accent» державний номерний знак НОМЕР_6 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_17 від 31.08.2020 скасовано арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_16 від 17.03.2020 по справі 761/7159/20 провадження 1-кс/761/4637/2020, асаме на автомобіль марки «Hyundai» модель «Accent» державний номерний знак НОМЕР_6 .

Фактично арешт накладався на автомобіль «HYUNDAIACCENT», номер кузова: НОМЕР_3 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 зареєстрований на ім`я ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищезазначений автомобіль, ключі до нього, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що перебували у користуванні ОСОБА_10 , визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000932 від 16.08.2019 року.

Злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_10 відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, за вчинення яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Таким чином, слідчий просить слідчого суддю накласти арешт вищевказане майно.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився.

Представник власника майна проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_10 виділені в окреме провадження, а відтак в задоволенні даного клопотання необхідно відмовити.

Заслухавши думку представника власника майна, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно з ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу та тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції (ВП), заява №31107/96, п. 58 ЕСНР. 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 у справі «Спорронгта Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Крім того, вирішуючи питання про накладення арешту на майно слідчий суддя враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.
Проте, зі змісту наявних у справі матеріалів не вбачається даних, які б свідчили, що вказані заходи забезпечення кримінального провадження є співмірними та пропорційними.
Також, слідчим не доведено наявності ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України та не обґрунтовано при цьому правових підстав для такого арешту та необхідності у його накладенні, а також розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням кримінального провадження.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000932 від 16.08.2019за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 306, ч.ч.1, 2 ст. 263 України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1