Справа № 191/4689/19
УХВАЛА

26 листопада 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

провівши в залі суду в м. Дніпро судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст.ст. 187 ч. 3, 263 ч. 1 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , захисників-адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

В ході розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст.ст. 187 ч. 3, 263 ч. 1 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строком на 60 днів, при цьому прокурор посилався на існування ризиків, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України і відсутності підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Представник потерпілого ОСОБА_7 наполягав на задоволенні клопотання прокурора; захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та вважали, що запобіжний захід у виді домашнього арешту повністю забезпечить розгляд кримінального провадження. Захисник ОСОБА_10 і обвинувачений ОСОБА_11 полагалися на розсуду суду.

Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту

Враховуючи, що суддя член-колегії ОСОБА_12 перебуває у щорічній черговій відпустці, і відповідно неможливо за вказаних обставин розглянути питання продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим у складі колегії судді, суд з урахуванням вищевказаних Перехідних положень КПК України, приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим у складі головуючого судді.

При вирішення клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, суд враховує те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків, а також запобігання спробам, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином тощо, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, що передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 та від 7 до 12 років із застосуванням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із застосуванням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_3 не мають постійного місця роботи і тому не мають постійного заробітку, притягувалися до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів (злочини проти власності), у зв`язку з чим перебуваючи на волі, матимуть можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 і ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні злочину на території м. Синельниково, тобто місця проживання більшості свідків, потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_13 , а тому можливий незаконний вплив на потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні.

Також, як зазначено прокурором у клопотанні, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинені ними злочини перебуваючи на волі матимуть можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_13 , а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ураховуючи те, що встановлено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зможуть переховуватись від суду, оскільки не працевлаштовані, постійного доходу не мають, не мають стійких соціальних зв`язків та будь кого на утриманні, раніше притягалися до кримінальної відповідальності, у тому числі і за злочини проти власності, обвинувачуються у вчиненні злочину, який відносяться до особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства та погрозою застосування такого насильства, та існують ризики, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 можуть переховуватись від суду з метою перешкоджання розгляду кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з тим, підстав, які б виключали можливість застосування до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не вбачається, доказів, які б підтверджували неможливість на даний час перебування останніх під вартою суду не надано.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що запобігти вище зазначеним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому суд вважає, що клопотання прокурора підлягаю задоволенню, а строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продовженню на 60 днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 січня 2021 року, включно.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 січня 2021 року, включно.

Ухвала суду можу бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом семі днів з дня її оголошення.

Головуюча: ОСОБА_1