УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2020 Справа №607/14373/20

Номер провадження 1кп/607/1581/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001693 від 22 лютого 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покощівка Ізяславського району Хмельницької області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 22 липня 2020 року о 16 год. 20 хв. керував технічно - справним автомобілем «Mercedes - Benz С220», р.н. НОМЕР_1 , та рухався із трьома пасажирами в салоні автомобіля по вул. Кривоноса м. Тернопіль, наближаючись до регульованого сигналом перехрестя вул. Мазепи - вул. Львівська - вул. Бережанська - вул. Кривоноса м. Тернопіль. Перед даним перехрестям водій ОСОБА_4 зупинився на забороняючий рух червоний сигнал світлофора біля правого краю проїзної частини дороги, маючи на меті рухатись прямо в напрямку вул. Львівська. В момент коли на світлофорі ввімкнулась додаткова секція із зеленою стрілкою праворуч, водій ОСОБА_4 в супереч вимогам п. 16.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України) не продовжив рух у напрямку, що вказує стрілка та в супереч вимогам п.п. 8.7.3 е), 16.3 ПДР України розпочав рух на червоний сигнал світлофора після чого зупинився за світлофором і за лінією дорожньої розмітки 1.12 ПДР України у лівій смузі руху.

В подальшому водій ОСОБА_4 порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в момент коли на світлофорі був увімкнений червоний сигнал світлофора для руху прямо із вул. Кривоноса на вул. Львівська, розпочав рух виїхавши на перехрестя, де допустив зіткнення із технічно - справним мотоциклом «Lifan LF150-2E» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Унаслідок дорожньо-транспортної водій ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому хірургічної шийки та великого горбика правої плечової кістки, який у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості - п.п. 2.2.1., 2.2.2 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень». Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 8.7.3 е), 10.1 ПДР України, перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, однак, у відповідності до вимог ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показів.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, згідно обвинувального акта, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні звернувся до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження відносно нього та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, вказавши, що остання жодних претензій до нього немає, а шкода відшкодована.

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечує проти закриття відносно обвинуваченого кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

В судовому засіданні прокурор не заперечив проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частинами 1 та 4 ст. 286 КПК України, передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може бути здійснено судом за клопотанням сторони кримінального провадження в ході судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В силу вимог ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України відноситься до категорії нетяжких, за який передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся, відшкодував потерпілій завдану шкоду.

Таким чином, суд приходить до переконання, що наявні всі обов`язкові підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та закриття даного кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, судом не встановлено.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

В кримінальному провадженні №0001693 від 22 лютого 2020 року прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення коштів на користь міського бюджету, витрачених на лікування потерпілої від злочину. З урахуванням того, що кримінальне провадження закрито на нереабілітуючих підставах, а особу звільнено від кримінальної відповідальності, цивільний позов прокурора не може бути розглянутим, а вимоги такого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, тому, заявлений цивільний позов, слід залишити без розгляду.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі ст. 46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ч.4 ст. 286, ч.3 ст. 288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження про його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження №0001693 від 22 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України закрити.

Цивільний позов прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення коштів на користь міського бюджету, витрачених на лікування потерпілої від злочину, залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 липня 2020 року (ЄУН-607/12155/20), а саме: з автомобіля «Mercedes - Benz С220» р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , повернувши такий останній, після набрання ухвалою законної сили.

Речові докази:

- мотоцикл «Lifan LF 150 - 2Е» р.н. НОМЕР_2 , які згідно постанови про визнання речовим доказом від 22 липня 2020 року, зберігається на території майданчика для тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що за адресою: с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області (кадастровий № :01:018:0071) повернути потерпілій ОСОБА_5 , після набрання ухвалою законної сили;

- медичну картку № 4126 стаціонарного хворого ОСОБА_5 , яка згідно постанови про визнання речовим доказом від 20 серпня 2020 року, зберігається в архіві КНП «ТМКЛШД» залишити в розпорядженні останнього, після набрання ухвалою законної сили;

- відеофайл (документ) під назвою «D19_1608» із розширенням .avi, який міститься на цифровому носії - оптичний CD - R диск «Datex» 700 MB, 80 min, із наявним навколо центрального отвору номером: «RFD80M-79234 80», який згідно постанови про визнання речовим доказом від 23 липня 2020 року, зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0001693 від 22 лютого 2020 року, після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддяОСОБА_1