ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3785/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,
за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 від 07 лютого 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України, враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст. ст. 177, 178, п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000812 від 07 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , визначивши незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини - амфетамін, за попередньою змовою групою осіб, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, вступили в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинній намір, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розробили план скоєння злочинів, пов"язаних з незаконним виготовленням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропної речовини - амфетамін та чітко розподілили функції та обов"язки кожного, а також контролювали фінансові надходження від вказаної діяльності.
До функцій ОСОБА_8 входило незаконне виготовлення та зберігання з метою подальшого збуту психотропної речовини амфетамін за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .
До обов`язків ОСОБА_6 відносилось пошук покупців та безпосередній збут психотропної речовини - амфетамін наркозалежному осередку міста Києва.
До обов`язків ОСОБА_9 відносилось пошук покупців та безпосередній збут психотропної речовини - амфетамін наркозалежному осередку міста Києва.
Так, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та спосіб ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно виготовив та став зберігати психотропну речовину - амфетамін з метою подальшого збуту ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
В подальшому, 26 березня 2020 року співробітниками ГВ БКОЗ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін, під час якого ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, під час особистої передачі, за грошову винагороду в розмірі 22 000 грн. незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору масою 179, 180 г, яку виготовив ОСОБА_8 та який знаходився у картонній коробці.
В подальшому, 26 березня 2020 року в період часу з 15 годин 30 хвилин по 15 годин 45 хвилин ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 50, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам поліції картонну коробку, в середині із поліетиленовим пакетом з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить психотропну речовину амфетамін, масою 41, 2114 г, що є особливо великим розміром, який він в рамках проведення першого етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_6 .
Таким чином ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підозрюються у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини у особливо великих розмірах, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та спосіб ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно виготовив та став зберігати психотропну речовину амфетамін з метою подальшого збуту ОСОБА_6 .
В подальшому, 05.06.2020 року співробітниками ГВ БКОЗ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено другий етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін, під час якого ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 56, умисно, під час особистої передачі, за грошову винагороду в розмірі 11 000 гривень незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) 2 поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною світлого кольору масою 50, 375 г та 16, 712 г, яку виготовив ОСОБА_8 та які знаходились у картонній коробці.
В подальшому, 05 червня 2020 року в період часу з 14 годин 03 хвилин по 14 годин 15 хвилин ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 50, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам поліції картонну коробку, в середині із 2 поліетиленовими пакетами з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить психотропну речовину амфетамін, масою 16, 120 г та 5, 348 г, а загальною вагою 21, 468 г, що є особливо великим розміром, який він в рамках проведення другого етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підозрюються у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини у особливо великих розмірах, вчиненого групою осіб, вчинене повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та спосіб ОСОБА_6 незаконно придбав та став зберігати психотропну речовину амфетамін з метою подальшого збуту.
В подальшому, 12 серпня 2020 року співробітниками ГВ БКОЗ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено четвертий етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін, під час якого ОСОБА_6 , за знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , умисно, під час особистої передачі, за грошову винагороду в розмірі 1 500 гривень, незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору.
В подальшому, 12 серпня 2020 року в період часу з 18 годин 15 хвилин по 18 годин 25 хвилин ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 50, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам поліції поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить психотропну речовину амфетамін, масою 1,410 г, який він в рамках проведення другого етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини, вчинене повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави продовження дії застосуваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на продовження найбільш суворого заходу, посилаючись на ризики, визначені ст. 177 КПК України.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, посилались на те, що наведені у клопотанні ризики згідно ст. 177 КПК України належними доказами із матеріалів провадження не доведені та, зважаючи на вказані обставини, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, або ж якщо слідчий суддя дійде висновку про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просить визначити право на внесення мінімально визначної застави - 80 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з"ясувавши думку осіб, що приймали участь у його розгляді, зокрема міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, його захисника, проаналізувавши надані строною обвинувачення доказів підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000812 від 07 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , визначивши незаконне виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини - амфетамін, за попередньою змовою групою осіб, як головне джерело для здобуття коштів і матеріальних благ для свого існування, з корисливих мотивів, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15 лютого 1995 року, «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, вступили в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинній намір, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розробили план скоєння злочинів, пов"язаних з незаконним виготовленням, зберіганням з метою збуту та збутом психотропної речовини - амфетамін та чітко розподілили функції та обов"язки кожного, а також контролювали фінансові надходження від вказаної діяльності.
До функцій ОСОБА_8 входило незаконне виготовлення та зберігання з метою подальшого збуту психотропної речовини амфетамін за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .
До обов`язків ОСОБА_6 відносилось пошук покупців та безпосередній збут психотропної речовини - амфетамін наркозалежному осередку міста Києва.
До обов`язків ОСОБА_9 відносилось пошук покупців та безпосередній збут психотропної речовини - амфетамін наркозалежному осередку міста Києва.
Так, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та спосіб ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно виготовив та став зберігати психотропну речовину - амфетамін з метою подальшого збуту ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
В подальшому, 26 березня 2020 року співробітниками ГВ БКОЗ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області, в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено перший етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін, під час якого ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, під час особистої передачі, за грошову винагороду в розмірі 22 000 грн. незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору масою 179, 180 г, яку виготовив ОСОБА_8 та який знаходився у картонній коробці.
В подальшому, 26 березня 2020 року в період часу з 15 годин 30 хвилин по 15 годин 45 хвилин ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 50, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам поліції картонну коробку, в середині із поліетиленовим пакетом з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить психотропну речовину амфетамін, масою 41, 2114 г, що є особливо великим розміром, який він в рамках проведення першого етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_6 .
Таким чином ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підозрюються у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини у особливо великих розмірах, вчиненого групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та спосіб ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно виготовив та став зберігати психотропну речовину амфетамін з метою подальшого збуту ОСОБА_6 .
В подальшому, 05.06.2020 року співробітниками ГВ БКОЗ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено другий етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін, під час якого ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 56, умисно, під час особистої передачі, за грошову винагороду в розмірі 11 000 гривень незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) 2 поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною світлого кольору масою 50, 375 г та 16, 712 г, яку виготовив ОСОБА_8 та які знаходились у картонній коробці.
В подальшому, 05 червня 2020 року в період часу з 14 годин 03 хвилин по 14 годин 15 хвилин ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 50, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам поліції картонну коробку, в середині із 2 поліетиленовими пакетами з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить психотропну речовину амфетамін, масою 16, 120 г та 5, 348 г, а загальною вагою 21, 468 г, що є особливо великим розміром, який він в рамках проведення другого етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 підозрюються у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини у особливо великих розмірах, вчиненого групою осіб, вчинене повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Крім того, у невстановлені досудовим розслідуванням день, час та спосіб ОСОБА_6 незаконно придбав та став зберігати психотропну речовину амфетамін з метою подальшого збуту.
В подальшому, 12 серпня 2020 року співробітниками ГВ БКОЗ ГУ СБ України у місті Києві та Київській області в рамках здійснення контролю за вчиненням злочину, проведено четвертий етап оперативної закупки психотропної речовини - амфетамін, під час якого ОСОБА_6 , за знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , умисно, під час особистої передачі, за грошову винагороду в розмірі 1 500 гривень, незаконно збув ОСОБА_10 (анкетні дані змінено) поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору.
У подальшому, 12 серпня 2020 року в період часу з 18 годин 15 хвилин по 18 годин 25 хвилин ОСОБА_10 (анкетні дані змінено), перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Харківське шосе, 50, в присутності двох понятих, добровільно видав співробітникам поліції поліетиленовий пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить психотропну речовину амфетамін, масою 1,410 г, який він в рамках проведення другого етапу оперативної закупки придбав у ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та у збуті психотропної речовини, вчинене повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
12 серпня 2020 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
13 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України.
Наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
? протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ,
? протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ,
? протоколом огляду місця події від 26 березня 2020 року,
? протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ,
? висновком експерта №16/8 від 03 квітня 2020 року відповідно до якого надана на дослідження світло-бежева речовина масою 179, 1800 г містить у своєму складі психотропну речовину амфетамін масою 41, 2114 г, що є особливо великими розмірами,
? протоколом огляду місця події від 05 червня 2020 року,
? висновком експерта №11-2/3707 від 24 червня 2020 року відповідно до якого, надана на дослідження речовина містить у своєму складі амфетамін масою 21,468 г, що є у особливо великими розмірами,
? протоколом огляду місця події від 18 червня 2020 року,
? висновком експерта №11-2/3846 від 17 липня 2020 року відповідно до якого, надана на дослідження порошкоподібна речовина світлого кольору містить психотропну речовину амфетамін масою 1,629 г, що у великих розмірах,
? протоколом обшуку від 12 серпня 2020 року за адресою АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_8 ,
? протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_8 ,
? протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_9 ,
? протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину ОСОБА_6 ,
? протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину від 19.06.2020 року,
? протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину від 27.03.2020 року,
? протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину від 06.06.2020 року,
? протоколом за результатами проведення НСРД від 02.07.2020 року,
? іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме -переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків та вчинити інший злочин.
Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 307 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк до 20 років (згідно ч. 3 ст. 307 КК України), можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 не має постійного джерела доходу, не працює, єдиним встановленим джерелом його доходів є зайняття протиправною діяльністю, а саме вчинення особливо тяжкого злочину, у вчиненні якого він підозрюється, не має стійких соціальних зв"язків.
Ст. 307 КК України передбачене покарання за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.
Частиною 2 ст. 307 КК України передбачено, що ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини, караються позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Частиною 3 ст. 307 КК України передбачено, що дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, караються позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може застосовуватися до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Також, слідчим та прокурором при зверненні до суду з відповідним клопотанням враховано вимоги Конвенції ООН про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ратифіковану Україною 25.04.1991 р., відповідно до якої незаконний обіг є міжнародною злочинною діяльністю, припинення якої вимагає невідкладної та першочергової уваги, а також те, що кожна Сторона повинна враховувати серйозний характер цих правопорушень та передбачати застосування таких санкцій як тюремне ув`язнення, або інші види позбавлення волі.
Крім того, заслуговує на увагу той факт, що підозрюваний займався незаконним збутом психотропних речовин у період, коли весь світ бореться з пандемією, визваною коронавірусом. Вказане вкотре підтверджує зухвалий та цинічний характер дій підозрюваного, його ставлення до стану надзвичайної ситуації в країні, що в свою чергу виправдовує необхідність обрання найбільш суворого запобіжного заходу.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 14 серпня 2020 року до ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 жовтня 2020 включно.
Керівником Київської місцевої прокуратури № 2 09 жовтня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 3-х місяців, а саме до 13 листопада 2020 року.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва 09 жовтня 2020 року строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_9 продовжено до 07 листопада 2020 включно.
Ухвалою слідчого судді від 06 листопада 2020 року строк досудового розслідування продовжено до 4-х місяців, тобто 13 грудня 2020 року.
Прокурор вважає, що завершити досудове розслідування у встановлений законом строк не представляється за можливе, оскільки з об`єктивних причин необхідний додатковий строк для проведення та завершення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без виконання яких не буде досягнуто одного з основних завдань кримінального провадження, визначеного у ст. 2 КПК України, щодо забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а саме необхідно:
- долучити висновок експертизи матеріалів, речовин та виробів, яка призначена постановою слідчого від 18.08.2020 року та отримана Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз СБ України 19.08.2020 року;
- за результатами експертизи, вирішити питання щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та оголошення нової підозри ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;
- після повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та оголошення нової ОСОБА_8 , необхідно вирішити питання щодо закриття матеріалів кримінального провадження відносно останнього, у зв`язку із смертю, тобто в порядку п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України;
- розсекретити клопотання про проведення НСРД та після розсекречення останніх, отримати розсекречені ухвали Київського апеляційного суду, що надали дозвіл на їх проведення.
Крім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, що потребує додаткового часу з урахуванням значного об`єму зібраних матеріалів та особливою складністю провадження.
До цього часу провести зазначені слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк не представилося можливим у зв`язку із складністю та об`ємністю кримінального провадження, великим обсягом часу, необхідного для здійснення вищевказаних дій.
Невиконання вищевказаних дій призведе до неповноти досудового розслідування і до порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, зокрема прав підозрюваного, передбаченого п. 5 ст. 223 КПК України, вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України, згідно якої під час досудового розслідування підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів, що станом на сьогоднішній день ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували при застосуванні запобіжного заходу, продовжують існувати, носять триваючий характері і є реальними, підозрюваний може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків, вчинити інший злочин, продовжити злочинну діяльність, оскільки не працює, законних джерел для отримання засобів для існування не має й обрав шлях злочинної діяльності, як засіб для життєдіяльності, не має стійких соціальних зв"язків, відтак є правові підстави для продовження застосування найсуворішеного запобіжного заходу як тримання під вартою, проте із правом на внесення застави.
Беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме наявність вагомих доказів, що підтверджують факт вчинення особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, високий ступінь ризику переховуванню останнього від органів досудового розслідування та / або суду, так як у останнього відсутнє місця проживання в м. Києві й працевлаштування, отже не має єдиного джерела прибутку, можливість вчинення ним нового злочину.
Зазначені обставини у їх сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на волі підозрюваний зможе переховуватись від органів досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність, ухилитись від слідства та суду, вчинити новий злочин.
Відповідно, застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень.
Водночас, пропонований стороною захисту запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо даного підозрюваного не може бути застосований у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде не дієвою, оскільки ОСОБА_12 може використовувати місце мешкання для подальшого виготовлення, зберігання та збуту психотропних речовин та перебування його за місцем мешкання не стане стримуючим фактором не продовжувати та припинити свою злочинну діяльність, у вчиненні якої він обгрунтовано підозрюється.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України « Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France ), 12369/86, 26 червня 1991 року).
Водночас практика Європейський суд з прав людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Як свідчить практика Європейського Суду з прав людини, «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин (рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Між цим, Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» вказав, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженне досудове розслідування не закінчено, його строк продовжений ухвалою слідчого судді, так як слідству необхідно провести зазначені в клопотанні інші процесуальні слідчі дії, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Метою та підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше чи продовжити кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та здійснювати незаконний вплив на свідків.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови ).
Перевіряючи доводи слідчого/прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими, оскільки такі ризики не зменшилися та продовжують існувати. Також слідчий суддя зважає на той фактор, що підозрюваний по даному провадженню підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та, знаючи про можливу міру покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, він не працює, отже не має законних джерел до існування, обрав шлях злочинної діяльності, від якої отримує прибуток, відтак приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити останньому належної процесуальної поведінки.
Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчим суддею враховані також вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З врахуваннях сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вчиненого ним діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
Відтак з врахуваннях сукупності викладених обставин, з метою охорони загальносуспільних прав та інтересів, наявності ризиків, даних про особу підозрюваного, його ролі у вчиненні злочину, в силу характеру вчиненого ним діяння та одночасної потереби у продовженні проведення слідчих дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 (тридцяти) діб, а саме - до 07 грудня 2020 року, тобто в межах строку досудового розслідування - 13 грудня 2020 року з правом внесення застави, що відповідає й вимозі ч.1 ст. 197 КПК України.
Підстави, які б свідчили про неможливість утримання його в установах попереднього ув`язнення за станом здоров`я, відсутні.
Так, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст. 197 КПК України).
З урахуванням ч.1, п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, особи підозрюваного, його ролі у вчиненні злочину, його майнового стану та процесуальної поведінки, визначити розмір застави у 200 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень 00 (нуль) коп., яка буде достатньою для виконання покладених на нього обов`язків, вважаючи, що перспектива втрати застави у такому розмірі може бути достатнім стримуючим фактором, щоб запобігти спробам переховуватися від органу досудового розслудвання та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, у свою чергу визначений прокурором максимальний розмір застави є необгрутнованим.
Розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного.
Відповідно, покласти на підозрюваного такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,
- утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 107, 177, 182, 197, 206, 306, 372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,
за матеріалами кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000812 від 07 лютого 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, - задовольнити.
Продовжити строк тримання тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування строком на 30 (тридцять) діб, тобто 07 грудня 2020 року включно з правом внесення застави у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень 00 (нуль) коп
Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.
Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власносності.
У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду, а також виконувати наступні обов`язки терміном 30 (тридцять) днів:
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з іншим підозрюваним та свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: