Провадження №: 1-кс/752/8368/20
У Х В А Л А

01.12.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши, подане в рамках кримінального провадження № 0003675 від 26.07.2017, клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

старший слідчий СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт земельної ділянки, кадастровий номер :82:026:0040, за адресою: м. Київ, вул. Шовковична, земельна ділянка 41/1, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Вивчивши клопотання, матеріали надані слідчому судді, прихожу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0003675 від 26.07.2017 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Звернувшись до суду з клопотанням, слідчий не з`явився для його розгляду в розумний строк.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом (ч. 1 ст. 22 КПК України).

Отже, положення Кримінального процесуального кодексу встановлюють, що неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про арешт майна, свідчить про фактичне не підтримання вимог поданого клопотання та не доведення обставин зазначених в клопотанні, що свідчить про наявність правових підстав для відмови в задоволенні такого клопотання.
Враховуючи наведене, оцінюючи в сукупності всі обставини, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого про накладення арешту, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: