Справа № 368/958/20
Провадження № 1-кп/368/200/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" жовтня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик Київської області в режимі відео конференції клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000335 від 16.07.2020 р. щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, освіта вища, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого про вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.. 194 ч. 2 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення - прокурорів Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

- сторони захисту - законного представника особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_7

захисника особи стосовно якої подано клопотання адвоката ОСОБА_8
особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_3 , -

встановив:

до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у відношенні ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.. 194 ч. 2 КК України.
Згідно клопотання та наданих матеріалів, досудовим розслідуванням встановлено, що 16 липня 2020 року приблизно о 10 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 , затаївши образу на останнього про відмову надання коштів, умисно з метою знищення чужого майна шляхом підпалу, виліз на горище вказаного будинку, де дістав сірники, які перебували в його кишені, та підпалив майно, а саме: пиломатеріали, внаслідок чого вогнем було знищено дах житлового будинок та особисте майно ОСОБА_6 .
За результатами проведеної судово - психіатричної експертизи № 315 від 02.09.2020 р., проведеної експертами КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Київської області, ОСОБА_3 безпосередньо на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення страждав та страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з ознаками шизофренії, та не міг в період інкримінованого йому діяння та не може в даний час усвідомлювати своїх дій та керувати ними.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 КК України суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставати кримінальна відповідальність. Згідно із ч. 1, 2 ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. При цьому, визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно вищезазначеного висновку судово - психіатричної експертизи № 315 від 02.09.2020 р., проведеної експертами КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Київської області ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з ознаками шизофренії, та не міг в період інкримінованого йому діяння та не може в даний час усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Тому він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом.
Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ч. 1 п. 2 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Причетність ОСОБА_3 до вчинення викладеного у вказаному клопотанні спільно небезпечного діяння, за які встановлена відповідальність у КК України підтверджується зібраними в ході розслідування доказами. Наявність у ОСОБА_3 гострого поліморфного психотичного розладу з ознаками шизофренії підтверджується письмовими доказами, та висновками судової експертизи.
Прокурори Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити, зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_3 .
Потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання подане до суду про застосування заходів медичного характеру до ОСОБА_3 .
Захисник особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 вважає, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати примусових заходів медичного характеру, але які не пов`язанні з утриманням в медичній установі.
Законний представник особи стосовно якої подано клопотання ОСОБА_7 підтримав клопотання щодо застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.
Особа стосовно якої подано клопотання ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.
Вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
?витягом з кримінального провадження № 0000335 від 16.07.2020 р. (а.с. 50) вбачається, що ЄО № 3852 від 16.07.2020 р. до Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив умисне знищення даного будинку шляхом підпалу;
?протоколом огляду місця події від 16.07.2020 р. (а.с. 51-53) та фото таблицею до протоколу (а.с. 54-56) вбачається, що об`єктом огляду являється домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Територія домогосподарства повністю огородження. Вхід до території здійснюється через одностворчату дерев`яну хвіртку. Безпосереднім об`єктом огляду є одноповерховий цегляний будинок, вогнем якого пошкоджено крівлю та перекриття. Частина криші відсутня, а саме: шифер відсутній внаслідок дії полум`я. Стеля та стіни будинку не мають кіптяви та нагару, але пошкоджений від води. Огляд місця події проводиться за участю начальника караулу , який пояснив, що епіцентром загорання являється фасадна сторона будинку. Під час огляду було вилучено залишки частин пошкоджених вогнем та які поміщено до спеціального пакету;
?актом про пожежу від 16.07.2020 р. (а.с. 58) встановлено, що 16.07.2020 р. о 10 год. 10 хв. виникла пожежа за адресою: АДРЕСА_1 , місце якої була покрівля;
?звітом про причини пожежі від 16.07.2020 р. (а.с. 59), згідно якого встановлено, що ймовірною причиною пожежі міг стати підпал;
?протоколом огляду місця події від 20.07.2020 р. (а.с. 60-61) встановлено, що об`єктом огляду є домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . При огляді домоволодіння було встановлено пошкодження даху внаслідок дії вогню та на момент огляду обстановка була змінена, а саме: прибрано від залишків знищення вогнем та збудовано новий дерев`яний дах;
?висновком судово-психіатричного експерта № 315 від 02.09.2020 р. (а.с. 67-69) встановлено, що ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає в даний час на гострий поліморфний психотичний розлад з ознаками шизофренії. ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій не міг та в даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу лікарні із звичайним наглядом;
?висновком судово-психіатричного експерта № 391 від 07.09.2020 р. (а.с. 70-72) встановлено, що ОСОБА_3 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає в даний час на гострий поліморфний психотичний розлад з ознаками шизофренії. ОСОБА_3 за своїм психічним станом приймати участь у судовому засіданні не може;
?висновком експерта № 14-286 від 30.07.2020 р. (а.с. 75-81) встановлено, що встановити осередок пожежі, за наданими на дослідження матеріалами, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 не представляється можливим у зв`язку з відсутністю достатніх вихідних даних. Встановити причину виникнення пожежі не представилось можливим у зв`язку з тим, що місце знаходження осередку пожежі не визначене;
?постановою про визнання та приєднання до провадження речових доказів (а.с. 86) та квитанцією про отримання на зберігання речових доказів (а.с. 87) встановлено, що в якості речових доказів визнано залишки частин пошкоджених вогнем та які було поміщено до спеціальних пакетів №3162435, №3162433, та №3162434. Речові докази помістити до камери зберігання речових доказів ВП №1 Обухівського ВП ГУНП в Київській області.

Окрім того, вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, викладеного у клопотанні, підтверджується в судовому засіданні показаннями потерпілого та судового експерта, а саме:
?показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що ОСОБА_9 є його онуком. Матір ОСОБА_10 є його дочкою, яка померла. Онук проживає з ним, якому він часто давав кошти на куриво. Проте 16 липня він йому коштів не дав і ОСОБА_11 побіг на горище, а потім вони помітили вогонь. На даний час все поновлено.
?показаннями експерта ОСОБА_12 , яка пояснила, що висновок експерта підтримує в повному обсязі. Висновки щодо стану ОСОБА_3 ними робились після того, як вони вивчили письмові матеріали, які були надані слідчим, а також після спілкування із ОСОБА_13 .

Оцінюючи зібрані у даному кримінальному провадженні докази в їх сукупності, шляхом повного, і всебічного дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що зазначені суспільно-небезпечне діяння що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України вчинене ОСОБА_3 у стані неосудності.

Докази надані стороною обвинувачення суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та містять відомості щодо обставин кримінального правопорушення.

Тобто, вказаними діями ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечні діяння, що підпадають під ознаки злочину, передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України, а саме:
вчинення умисного знищення чужого майна вчинене шляхом підпалу, тобто як вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.
Відповідно довідки ОСК ГУНП України у Київській області від 16.07.2020 року (а.с. 82) ОСОБА_3 є особою, яка не має судимості.
Згідно положень ст. ст.. 3, 28 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і кожен має право на повагу до його гідності.
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справах "G. v. France" (п.39), "Halilovic v. Bosnia and Herzegovina" (п.18) почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.
Виходячи з роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування" примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Відповідно до ст. 512 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається та у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 учинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України у стані неосудності, що виключає можливість застосування покарання, оскільки він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом. Призначаючи такий вид госпіталізації суд бере до уваги висновок судово-психіатричного експерта № 315 від 02.09.2020 р., у якому рекомендовано, з урахуванням психічного стану ОСОБА_3 застосування саме такого виду госпіталізації, а саме: до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Застосування інших видів примусових заходів медичного характеру, передбачених ст. 94 КК України, відносно ОСОБА_3 суд не вбачає.
Також суд, зважаючи на характер та тяжкість захворювання ОСОБА_3 , тяжкість вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності останнього, враховуючи висновки судово-психіатричного експерта, вважає, що він за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 17.07.2020 року стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку з утриманням в КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» до 14.09.2020 року.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Таким чином із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також обставин кримінального провадження, даних про захворювання ОСОБА_3 , під час підготовчого засідання суд пришов до висновку щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими ОСОБА_3 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, вчинити інше суспільно-небезпечне діяння, передбачене КК України, а також своєю поведінкою перешкоджати кримінальному провадженню, тому ОСОБА_3 під час підготовчого засідання було обрано запобіжний захід. у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на два місяці до 12 листопада 2020 року включно, який необхідно залишити без змін до вступу ухвали в законну силу.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення судового рішення суд стягує з особи на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України "Про психіатричну допомогу", ст. ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України суд, -
ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Обухів Київської області, освіта вища, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого про вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст.. 194 ч. 2 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
До вступу ухвали в законну силу обраний запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку з утриманням в КНП Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» - залишити без змін.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , користь держави за проведення експертизи (№ 14-286 від 30.07.2020 р.) кошти в сумі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп.
Речові докази: (а.с. 86) залишки частин пошкоджених вогнем та які було поміщено до спеціальних пакетів № 3162435, № 3162433 та № 3162434, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, - після набрання ухвали законної сили , - знищити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційному суду через Кагарлицького районний суд Київської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1