Номер провадження: 11-кп/813/1688/20
Номер справи місцевого суду: 493/845/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 25.06.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000151 від 04.05.2020 року об`єднане з кримінальним провадженням № 0000163 від 18.05.2020 року, про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 25.06.2020 рокуобвинуваченому ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25.08.2020 року, оскільки суд прийшов до висновку про те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України та про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду, оскільки судом було розглянуто клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу в той час, коли відносно ОСОБА_6 вже було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно ухвали слідчого судді Балтського районного суду від 12.06.2020 року до 21.07.2020 року.

Захисник звертає увагу, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 196 КПК України в ухвалі не посилається на докази, які обґрунтовують наявність ризиків та про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При обрані запобіжного заходу суд безпідставно не визначив розмір застави.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін, так як висновки суду відповідають фактичним обставинам провадження. Наявність встановлених ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу підтверджується матеріалами провадження.

Обставини щодо розгляду апеляційної скарги без участі учасників кримінального провадження та без фіксації процесу технічними засобами.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить провести апеляційний розгляд без його участі.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить апеляційну скаргу розглядати без участі прокурорі, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.
Згідно до приписів ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Враховуючи те, що учасники кримінального провадження просили розглянути апеляційну скаргу без їх участі, апеляційний суд вважає, що розгляд апеляційної скарги має бути проведений без участі учасників кримінального провадження та без фіксації процесу технічними засобами.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних обставин.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

13.06.2019 року рішенням Конституційного суду України №4-р/2019 року було вирішено питання про можливість оскарження стороною захисту ухвал щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або у продовженні його строку.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 309КК України, а тому встановлення на даному етапі його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень відноситься до компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 309КК України, на даній стадії вже не перевіряється.

Оскаржуваною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки суд дійшов висновку про те, що прокурором доведені обставини, передбачені п.1 ч.3 ст.199 КПК України, зокрема, що ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановленим ризикам.
Апеляційним суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність ризиків, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.309 КК України, за вчинення більш тяжкого з інкримінованих кримінальних правопорушень, в разі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 6 до 10 років позбавленням волі, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Також наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що обвинувачений раніше судимий, має не зняту і не погашену в установленому порядку судимість.
На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Стороною захисту не надано доказів, які б свідчили про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків.
З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до ОСОБА_6 , оскільки він раніше судимий і підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що у суду першої інстанції не було необхідності обирати запобіжний захід обвинуваченому, так як ухвалою слідчого судді від 12.06.2020 року йому був продовжений строк тримання під вартою до 21.07.2020 року, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки після звершення досудового розслідування у якому застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 331 КПК України, суд за наявності клопотання сторони обвинувачення має право обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого до спливу строку застосованого запобіжного заходу.
Разом з тим, знаходять підтвердження доводи апеляційної скарги захисника, що суд безпідставно при обрані обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави.
Так, згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, зазначеною нормою закону передбачено обов`язкове визначення розміру застави при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційним судом не встановлені обставини, передбачені ч.4 ст. 183 КПК України, які передбачають можливість не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Таким чином, суд першої інстанції не дотримався приписів ч.3 ст. 183 КПК України, так як при обранні запобіжного заходу не визначив розмір застави, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є безумовною підставою для зміни судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.182 КПК України зазначено, що розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину визначається в межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, відповідно до вимог п.1 ч.5 ст.182 КПК України, з врахуванням тяжкості та характеру вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, його майнового стану, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні,апеляційний суд вважає необхідним визначити розмір застави у вигляді 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 31530 грн., який у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

При таких обставинних, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції має бути змінена та резолютивна частина ухвали має бути доповнена вказівкою провизначенням обвинуваченому розміру застави у вигляді 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 31530 грн.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , - задовольнити частково.
Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 25.06.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000151 від 04.05.2020 року об`єднане з кримінальним провадженням № 0000163 від 18.05.2020 року, про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 309 КК України, - змінити.

Доповнити резолютивну частину ухвали вказівкою про визначення обвинуваченому ОСОБА_6 , розмір застави, як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у сумі 31530 гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; код ЄДРПОУ отримувача 42268321; код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 22.07.2020 року; Заставна сума за ОСОБА_6 (судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).
Обвинувачений ОСОБА_6 звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

В іншій частині ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 25.06.2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3