ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/857/20

1-кп/385/87/20

20.08.2020 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 15 липня 2020 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Червоне, Гайворонського району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, неодруженої, пенсіонера, фізичної особи підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимої,
у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України,
з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3
та її захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

22 листопада 2018 року, у період часу з 08.00 год. по 17.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації, що розташоване за адресою: вул. Гайворонська, 1, м. Гайворон, Кіровоградської області, маючи злочинний намір, направлений на підроблення документів, діючи умисно з корисливих спонукань, шляхом внесення своєю рукою недостовірних записів, внесла до офіційного документу завідомо неправдиві відомості, а саме: при заповненні декларації від 22.11.2018 «Про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії», бланк якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.05.2018 № 604, у розділі IV не зазначила наявність у власності транспортного засобу - автомобіля «Toyota Corolla», 2017 року випуск, з дати випуску якого минуло менше п`яти років, що стало підставою в період часу з грудня 2018 року по червень 2020 року для призначення житлової субсидії.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 358 КК України.
Крім того, 22 листопада 2018 року, у період часу з 08.00 год. по 17.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації, що розташоване за адресою: вул. Гайворонська, 1, м. Гайворон, Кіровоградської області, маючи злочинний намір, направлений на використання підробленого документу, діючи умисно з корисливих спонукань, подала завідома підроблений офіційний документ - декларацію від 22.11.2018 «Про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії», бланк якої затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 02.05.2018 № 604, де у розділі IV не зазначила наявність у власності транспортного засобу - автомобіля «Toyota Corolla», 2017 року випуск, з дати випуску якого минуло менше п`яти років, що стало підставою в період часу з грудня 2018 року по червень 2020 року для призначення житлової субсидії.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України.
Крім того, 22 листопада 2018 року, у період часу з 08.00 год. по 17.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні Управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації, що розташоване за адресою: вул. Гайворонська, 1, м. Гайворон, Кіровоградської області, маючи умисел на незаконне отримання житлової субсидії, а саме на заволодіння бюджетними коштами, діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення злочинним шляхом, шляхом обману працівників УСЗН, що виразилося у подачі офіційного документу із завідома неправдивими відомостями - декларації від 22.11.2018 «Про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії», незаконно отримала житлову субсидію. Своїми умисними діями ОСОБА_3 , порушуючи та всупереч «Положенню про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.03.1995 зі змінами, шляхом обману службових осіб УСЗН, незаконно отримала житлову субсидію в період з грудня 2018 року по червень 2020 року, чим спричинила державі в особі УСЗН Гайворонської РДА матеріальні збитки на загальну суму 9707,19 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор Гайворонського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_6 звернулися з клопотанням про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між ними, відповідно до якої ОСОБА_3 беззастережно та повністю визнала винуватість у вчиненому та сторони дійшли згоди щодо призначення останній покарання: за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, з урахуванням ч.2 ст. 5 КК України «закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі», так як кримінальний проступок вчинений ОСОБА_3 станом до 01.07.2020 року; за ч.1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень; за ч.3 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. При цьому, обираючи вид і міру покарання обвинуваченій, сторони врахували ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, що визнано обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди та вона дала згоду на її затвердження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому. Ствердила, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання.
Представник потерпілої юридичної особи Управління соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечила проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, з наслідками укладення та затвердження такої угоди ознайомлена. Зазначила, що угода була укладена з їхньої згоди, а матеріальна шкода Управлінню соціального захисту населення Гайворонської районної державної адміністрації обвинуваченою відшкодована.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, представника потерпілої юридичної особи, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України є вірною, так як вона вчинила підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права з метою використання його підроблювачем, використання завідомо підробленого документа та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Судом встановлено, що обвинувачена повністю та беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.ст. 468, 469, 472, 474 КПК України, підстави відмови у затвердженні угоди за ч.7 ст. 474 КПК України відсутні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; обвинувачена має реальну можливість виконати всі взяті на себе за угодою зобов`язання; міра покарання, яка узгоджена сторонами, відповідає вимогам КК України. Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 розуміє наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КК України.
Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.
Крім того, суд звертає увагу на те, що 01.07.2020 року до Кримінального кодексу України внесені зміни Законом України № 2617-VIII, відповідно до яких санкція ч.1 ст.190 КК України посилює кримінальну відповідальність та відповідно не має зворотної дії в часі відповідно до ч.2 ст.5 КК України. Тому, при призначенні покарання ОСОБА_3 суд призначає покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 190 КК України попередньої редакції, яка діяла на момент вчинення такою даного кримінального правопорушення, оскільки відповідно до ч.2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно з приписами п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання (ч.1 ст. 475 КПК України).
Ураховуючи вищенаведене, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону, суд дійшов висновку про можливість ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , яким слід затвердити угоду про визнання винуватості, визнати обвинувачену винною у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлено.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 серпня 2020 року між ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_6 та прокурором Гайворонського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 15 липня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання:
за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень,
за ч.4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,
за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Речові докази: рахунок-фактура № СМУ00028092 від 06.12.2017; лист начальника територіального сервісного центру МВС № 3545 Сергія Копайгородського від 18.07.2020 № 31/11/3545-56 «Про надання інформації»; заява про призначення житлової субсидії ОСОБА_3 від 22.11.2018; декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії ОСОБА_3 від 22.11.2018, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя: ОСОБА_1

20.08.2020