Справа № 202/5765/20
Провадження № 1-кс/202/7635/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

23 жовтня 2020 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, у якому зазначає, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000477 від 16.11.2020 року за фактом грубого порушення громадського порядку групою осіб та заволодіння майном ОСОБА_8 із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я.

Зазначені матеріали кримінального провадження 1 червня 2020 року були виділені відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_5 з кримінального провадження № 0002381 від 15.09.2019 року, обвинувальний акт по якому стосовно інших осіб направлений до суду.

12.03.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується протоколами огляду місця події від 16.09.2019 року та 22.09.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 та свідків, висновком судово-медичної експертизи, протоколом слідчого експерименту, оглядом відеозапису з камер спостереження «Безпечне місто» тощо.

08.04.2020 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

Слідчий вважає, що на даний час наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна, не має постійного місця роботи та стійких соціальних зв`язків.

За цих підстав, посилаючись на те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, слідчий просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 16.11.2020 року.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що ніяких протиправних дій щодо потерпілого не вчиняв. Крім того, зазначили, що він не переховувався, самостійно з`явився, коли дізнався, що перебуває у розшуку. Просили врахувати, що всі докази у кримінальному провадженні на сьогодні зібрані, він має постійне місце проживання, до жодного з інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні не був застосований найсуворіший запобіжний захід.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 12 березня 2020 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 296 КК України, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, пов`язаного з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії, а також нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що особисто ОСОБА_5 копія повідомлення про підозру вручена 23.10.2020 року.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, підтверджується протоколом допиту потерпілого, протоколом слідчого експерименту, протоколом пред`явлення осіб для впізнання, оскільки саме на нього вказує потерпілий як одну з осіб, яка нанесла йому удар.

Поряд із цим, матеріали клопотання не містять об`єктивних доказів наявності у діях ОСОБА_5 корисливого умислу на заволодіння майном потерпілого, що ставить під сумнів обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 187 КК України.

Крім того, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, за яке законом передбачено покарання на строк від двох до п`яти років.

У той же час наявність ризиків, передбачених пунктами 3 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, на які посилаються слідчий та прокурор, суд вважає недоведеною, оскільки об`єктивних фактів, які б вказували на існування цих ризиків та доказів на їх підтвердження у клопотанні не наведено.

Слідчий суддя враховує, що на час виїзду до Російської Федерації ОСОБА_5 не мав статусу підозрюваного, оскільки повідомлення про підозру було складено 12.03.2020 року і як зазначив підозрюваний у судовому засіданні після вручення йому матері копії повідомлення про підозру та виклику до слідчого він не мав об`єктивної змоги прибути до слідчого через запровадження карантину та закриття кордонів, наміру переховуватися від не має.

Крім того, суд бере до уваги, що подія правопорушення мала місце у вересні 2019 року та на сьогодні всі докази у кримінальному провадженні зібрані, про що свідчить направлення до суду обвинувального акта щодо інших учасників.

Таким чином, вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, окрім зазначеного ризику, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, ступінь обґрунтованості такої підозри, а також дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, та вважає, що для запобігання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків достатньою мірою буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи, дозволить органу досудового розслідування контролювати поведінку підозрюваного.

На переконання слідчого судді, необхідність тримання підозрюваного під вартою є необґрунтованою з огляду на те, що він має постійне місце проживання, раніше не судимий, активних дій під час події правопорушення не вчиняв, з часу події правопорушення минув понад рік, всі докази у кримінальному провадженні на даний час зібрані.

Об`єктивні підстави вважати, що, залишаючись на свободі, підозрюваний зможе незаконно впливати на потерпілого, свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення відсутні.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до правових позицій ЄСПЛ, викладених у рішеннях від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України» для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії").

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, застосувавши відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 уперіод з 22-00 години вечора до 06-00 години ранку наступної доби та поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 16 листопада 2020 року, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 упевний період доби, а саме з 22-00 години вечора до 06-00 години ранку наступної доби, та зобов`язати його:

- прибувати до слідчого, прокурора, судді за кожним викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну .

Строк дії ухвали слідчого судді до 16.11.2020 року.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1