Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/561/2020 Справа № 641/3478/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді- ОСОБА_1 ,
за участю секретаря- ОСОБА_2 ,
прокурора- ОСОБА_3 ,
обвинуваченого- ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 24.03.2020 року за обвинуваченням-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Юр`ївського району Дніпропетровської області ,українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчинені кримінальних правопорушень , передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України , -
В С Т А Н О В И В:

24.03.2020 року у період часу з 19:30 до 20:30, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебуваючи біля входу у під`їзд будинку №2 по в`їзду Фесенківському у м. Харкові, зустрівся з ОСОБА_5 та під час конфлікту з мотивів неприязних особистих стосунків, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя, а саме ділянку лівої щоки ОСОБА_5 , чим спричинив останній синець на обличчі, який за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Продовжуючи свої протиправні дії , ОСОБА_4 , того ж дня - 24.03.2020 року у період часу з 20:30 до 21:00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись біля будинку № 8 по в`їзду Фесенківському у м. Харкові, нехтуючи загальновстановленими правилами поведінки людей у суспільстві, діючи з прямим умислом, спрямованим на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, голосно висловлюючись у бік оточуючих його громадян нецензурною лайкою, безпричинно видерся на капот та дах автомобіля марки «Рено Докер» д.н.з. НОМЕР_1 котрий перебуває у користуванні ОСОБА_6 та був припаркований біля будинку № 8 по в`їзду Фесенківському у м. Харкові, після чого почав стрибати по капоту та даху вказаного автомобіля, у результаті чого пошкодив структурну цілісність кузову, чим завдав майнову шкоду ОСОБА_6 на суму 65 329 грн. 91 коп., а також своїми діями унеможливив виконання ОСОБА_6 своїх обов`язків, як працівника-дезинфектора TOB «Чистий дім Україна» на даному службовому автомобілі, після чого видерся на дах гаражу, який був розташований поруч з автомобілем та залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
З метою припинення дій, що порушували громадський порядок з боку ОСОБА_4 , було викликано наряд патрульної поліції. ОСОБА_4 маючи намір на активний фізичний опір працівнику поліції, 24.03.2020 у період часу з 21:00 по 22:00, більш точний час досудовим слідством не встановлено, перебуваючи у гаражах, які розташовані поблизу будинку № 2 по в`їзду Фесенківському у м. Харкові, порушуючи громадський порядок шляхом висловлювання у бік громадян, які перебували там нецензурними словами та провокуючи їх на бійку, не реагуючи на однократні вимоги працівників поліції заспокоїтись та припинити порушення громадського порядку, достовірно знаючи, що працівники поліції знаходяться при виконанні своїх службових обов`язків по охороні громадського порядку, не бажаючи підкорюватись їх законним вимогам, та намагаючись протидіяти їх законній діяльності з охорони громадського порядку, демонструючи свою зневагу до працівників правоохоронних органів, маючи умисел, спрямований на опір працівникам правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, почав вчиняти активний фізичний опір, який виразився у штовханні, спробах вдарити працівників правоохоронних органів та перешкоджанні застосування до себе спеціального засобу «кайданки».
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правлопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.296, ч.2 ст. 342 КК України визнав повністю, розкаявся у скоєному та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень , як зазначено вище. При цьому пояснив, що 24.03.2020 у вечірній час він перебував в стані алкогольного сп`яніння біля входу у під`їзд будинку №2 по в`їзду Фесенківському у м. Харкові,где зустрівся з ОСОБА_5 , з якою у нього давно виник конфлікт та неприязні особисті стосунки, так як вона раніше його нецензурно ображала , наніс їй один удар кулаком правої руки по лівій щоці . Потім ще випив спиртні напої та біля цього ж будинку побачив автомобіль марки «Рено Докер» д.н.з. НОМЕР_1 та безпричинно видерся на капот та дах цього автомобілю , після чого почав стрибати по капоту та даху, у результаті чого пошкодив структурну цілісність кузову даного автомобіля. Після цього він пішов до гаражів, які розташовані поблизу будинку № 2 по в`їзду Фесенківському у м. Харкові. На виклик мешканців будинку прибули працівники поліції, які запропонували йому заспокоїтись та припинити порушення громадського порядку . Представники поліції пред`явили йому свої посвідчення, вони були в форменому одязі. . Але ОСОБА_4 , не реагуючи на вимоги працівників поліції , продовжував висловлювання у бік громадян, які перебували поруч, нецензурними словами та провокував їх на бійку. Почав штовхати та питався вдарити працівників правоохоронних органів . Поліцейські застосували до нього газ з балончика , а потім наділи «кайданки». ОСОБА_4 також пояснив, що щиро кається у скоєному, вважає, що вчинив правопорушення, так як знаходився в стані сильного алкогольного сп1яніння. Майнову шкоду ОСОБА_6 на суму 65 329 грн. 91 коп. він відшкодував .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, за згоди учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Цивільний позов потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ОСОБА_5 незаявлявся.

Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю.
Скоєні ОСОБА_4 кримінальні правопорушення суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме легке тілесне ушкодження, за ч. 1 ст. 296 КК України, а саме - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та за ч. 2 ст. 342 КК України, а саме - опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків з охорони громадського порядку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає, щире каяття у вчиненому та відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_8 в сумі 65 329, 91 грн.
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Вивчаючи відомості про особу обвинуваченого, суд встановив що ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений , не працює, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 296 КК України , які відносяться до категорії проступков, та за ч.2 ст. 342 КК України, що відноситься до нетяжких злочинів .
У відповідності до ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю кримінальник правопорушень є вчинення особою двох або більше кримінальник правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наведені вище дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, приймає до уваги думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 3 років обмеження волі, з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України строком на 1 рік і вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів,призначити покарання з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, у виді обмеження волі, при цьому суд вважає за можливе не призначати йому максимальне покарання, передбачене Законом.
При цьому, враховуючи приведені обставини, особу ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, у відповідності до ст. 75 КК України .
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням автотоварознавчої експертизи № 7868 від 21.04.2020 року в сумі 4903,20 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 , не обирався.
Керуючись ст. ст.373,374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.125 КК України у виді 120 годин громадських робіт;
-за ч.1 ст.296 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
-за ч.2 ст.342 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. 1 ч.1 та п. 2 ч. 2 ст.76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) не виїзжати за межи України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати, понесені при провадженні автотоварознавчої експертизи № 7868 від 21.04.2020 року в сумі 4903,20 грн.
Речовий доказ нашивку від форменого бушлата для тримання жетону з наліпкою «Лещенко» що була передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 згідно розписки - вважати повернуту останньому.
Речовий доказ -файл ILPT4199 на носії інформації формату СD-R - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1