УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання дізнавача інспектора СД Корабельного ВП ХВП Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

28 грудня 2020 року дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, просить:

1. Поновити строки звернення з клопотанням про арешт майна до слідчого судді на підставі ст. 170 КПК України, оскільки вилучення транспортного засобу мало місце 25.12.2020 в період часу з 11 год. 38 хв. до 12 год. 00 хв., дізнавач не звернувся з клопотанням до суду, оскільки 25.12.2020, 26.12.2020, 27.12.2020 були вихідними та святковими днями, а звернувся в перший робочий день.

2. Винести ухвалу про арешт майна, вилученого 25.12.2020 в період часу з 11 год. 38 хв. до 12 год. 00 хв., дізнавачем-інспектором СД Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 30, у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме автомобіля Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1995 року випуску.

3. Винести ухвалу про арешт майна, вилученого 25.12.2020 в період часу з 11 год. 38 хв. до 12 год. 00 хв., дізнавачем-інспектором СД Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 30, у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на автомобіль Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, зеленого кольору видане на ім`я ОСОБА_7 , дата реєстрації 10.01.2017р.

Обґрунтування клопотання:

Досудовим розслідуванням встановлено, що до чергової частини Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення про те, що 25.12.2020 за адресою м. Херсон, вул. Івана Богуна, 80, працівниками патрульної поліції було зупинено транспортний засіб марки Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, під час огляду вказаного транспортного засобу були виявлені ознаки підробки, а саме номер кузова автомобіля піддавався змінам, шляхом механічного втручання.

Вказаний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000767 від 25.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

25.12.2020 в період часу з 11 год. 38 хв. до 12 год. 00 хв., дізнавачем-інспектором ЄД Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_5 , проведено огляд місця події, за адресою м. Херсон, вул. Філатова, 30, а саме автомобілю Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, у ході якого було вилучено транспортний засіб та тимчасово поміщено до заднього подвір`я Корабельного ВП ХВП ГУНП в Херсонській області, за адресою м. Херсон, вул. Філатова, 30, також в ході вказаного огляду місця події було виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на автомобіль Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, зеленого кольору видане на ім`я ОСОБА_7 , дата реєстрації 10.01.2017.

Оскільки в разі не забезпечення збереження майна, вилученого в ході огляду місця події 25.12.2020 в період часу з 11 год. 38 хв. до 12 год. 00 хв., за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, 30, у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші особи можуть його знищити, змінити, втратити, перетворити, відчужити тощо, слід вирішити питання про накладення арешту на майно до встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поважність пропуску обумовлена тим, що 25.12.2020, 26.12.2020, 27.12.2020 були вихідними та святковими днями.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Дізнавач у судовому засіданні підтримав клопотання, просив суд його задовольнити за підставами викладеними у клопотанні.

Представник власника майна заперечував проти клопотання. На обґрунтування своїх заперечень послався на те, що незрозуміло яким чином патрульні візуально встановили, що перебиті номера, адже вони не є спеціалістами. Немає загрози тому, що в разі потреби власник не надасть автомобіль для проведення експертизи чи проведення інших слідчих дій. Жодних ризиків немає. Причини зупинки автомобіля не було.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення сторін, письмові матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171КПК України у клопотанні слідчого, серед іншого, повинно бути зазначено підстави та мету відповідно до положень статті 170цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання не відповідає вимогам, визначеним у ч.2 ст.171КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування необхідності арешту автомобіля.

З клопотання, а саме посилання на ч.2 ст.170 КПК України, можливо зробити висновок, що дізнавач звертаючись до слідчого судді зі вказаним клопотанням, намагався обґрунтувати мету накладення арешту на автомобіль, для забезпечення збереження речового доказу. Однак, абзацом нижче посилається на необхідність накладення арешту «до встановлення істини у кримінальному провадженню», тоді як такої мети арешту ч.2 ст.170КПК України не містить.
Відповідно до ч.3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98КПК України.

У постанові про визнання речових доказів не зазначено за якими критеріями вилучене майно автомобіль, дізнавач визначив речовим доказом.

Дізнавем як у судовому засіданні так і в клопотанні не доведено, що автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є знаряддями вчинення злочину, що наявні якісь достатні дані, які б свідчили, що вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України і можуть бути використанні як доказ чи обставин, що встановлюються в кримінальному провадженні щодо вчинення злочину передбаченого ст. 290 КК України,

У клопотанні дізнавач зазначає, що досудове розслідування здійснюється за ч.1 ст.290КК України, при цьому правової кваліфікації не зазначається, а тільки частину статті і статтю, вказуючи, що автомобіль вилучено тому, що «були виявлені ознаки підробки, а саме номер кузова автомобіля піддавався змінам, шляхом механічного втручання», тоді як за ч.1 ст.290КК України злочином є знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна або кузова, шасі або замка, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

До клопотання додано копію протоколу огляду місця події. Проте із змісту вказаного документа вбачається, що фактично мав місце не огляд місця події, а обшук транспортного засобу, який повинен проводитися у порядку, визначеному ст.234КПК України, оскільки відповідно до ч.2 ст.233КПК України транспортний засіб є іншим володінням особи. Підстав, визначених ч.3 ст.233КПК України, для негайного обшуку автомобіля у працівників поліції не було.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе;

1)що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Суду не надано доказів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавач у клопотанні не зазначив і в судовому засіданні не довів яке має бути виконано завдання, що потребує арешту майна.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дізнавачем не було доведено можливість використання майна як речового доказу, при цьому власник майна позбавляється права користування ним на невизначений період.

Необхідність накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію автомобіля у клопотанні взагалі не обґрунтовується.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує особі мирне володіння майном, однак її право може бути обмежено з боку держави на певних умовах, передбачених законом, та лише у суспільних інтересах.

Умов для арешту, передбачених законом, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.173КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу.

Слідчому судді не було доведено необхідність такого арешту та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.2 ст.170КПК України, оскільки слідчий звертався за арештом з метою збереження майна як речового доказу.

Оскільки слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання вилучені автомобіль, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 170-173, України,слідчий суддя,

постановила :

Відмовити дізнавачу інспектору СД Корабельного ВП ХВП Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме автомобіль Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, 1995 року випуску та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , на автомобіль Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, зеленого кольору, видане на ім`я ОСОБА_7 , дата реєстрації 10.01.2017 року.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 15 годині 15 хвилин 04 січня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1