Справа №592/6911/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв
Номер провадження 11-сс/816/300/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/6911/20 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05.06.2020, якою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клишки Шосткинського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 (зареєстрованого по АДРЕСА_2 ), раніше судимого

застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки підозра необґрунтована, ризики відсутні, особа ОСОБА_8 не врахована. Крім того, в ухвалі слідчого судді не зазначена ні позиція сторони захисту, ні наведені аргументи на спростування обґрунтованості підозри.

05.06.2020 до Ковпаківського районного суду м. Сум з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернулася слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтувала тим, що 04.06.2020 близько 04:30 ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 11 по Покровській площі в м. Суми, умисно заподіяв працівникам правоохоронного органу тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків.

04.06.2020 до ЄРДР за № 0001818 внесені відомості про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК, цього ж дня ОСОБА_8 затриманий і йому вручене повідомлення про підозру.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілих та вчинити нові злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, то слідчий просила застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05.06.2020 до ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що повідомлена підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам.

Вислухавши суду-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення рішення слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_8 саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК(чи відмови у застосуванні запобіжного заходу), та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, а саме наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 352 КК, існування ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5-ти років, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і вчинити нові злочини, і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК: протоколами допиту потерпілих, свідків, проведення слідчих експериментів, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення» У справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88, рішення від 28.10.1994) ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу». При цьому питання про те, що «тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою» (п. 3 рішення від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v. Italy), заява № 9627/81).

Таким чином, наявні у теперішній час докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого досудового розслідування. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Мають місце і заявлені у клопотанні слідчого ризики того, що ОСОБА_8 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Урахування тяжкості злочину у цьому випадку має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Ризик вчинення підозрюваним нового злочину також є цілком виправданим, оскільки попередня поведінка останнього дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятися у своїх злочинних діях, про що зокрема може свідчити те, що він неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні злочину.

Крім того, відносно ОСОБА_8 затверджені та направлені до суду обвинувальні акти по обвинуваченню у вчиненні тяжких злочинів проти власності, а також щодо вчинення злочину проти авторитету органів державної влади, що також певним чином характеризує його особу. При цьому підозрюваний офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного джерела доходу для існування та об`єктивно свідчить про наявність передумов для продовження злочинної діяльності з метою свого утримання/покращення матеріального становища.

Колегія суддів, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_8 , враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника відносно того, що в матеріалах кримінального провадженні міститься тільки повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а первинне повідомлення відсутнє, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ця обставина не спростовує наявності обгрунтованої підозри взагалі як однієї із обов`язкових умов для застосування запобіжного заходу.

Є неприйнятними також доводи апеляційної скарги щодо не відображення слідчим суддею в ухвалі позиції сторони захисту та наведених нею аргументів на спростування обґрунтованості підозри, так як у рішенні про застосування запобіжного заходу зазначені всі необхідні відомості, визначені ч. 1 ст. 196 КПК.

Інші доводи апеляційної скарги захисника в тій частині, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, перебуває в законному шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, в цьому випадку, не є тими безумовними обставинами, які унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою або ж знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризиків, розглянутих вище. Ці обставини повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими КПК пов`язує можливість тримання особи під вартою, так як запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 , хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 05.06.2020 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3