ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/1765/20 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1301/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
- секретаря ОСОБА_5 ,
- захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.06.2020,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000460 від 17.03.2020 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Продовжено стосовно підозрюваної у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 15.08.2020 включно.
Визначено суму застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень (а.с. 148-152).

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 16.06.2020 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання про продовження застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб в межах строку досудового розслідування. (а.с. 1-9).
В обґрунтування клопотання слідчий вказував, що слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000460 від 17.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

19.03.2020 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

21.03.2020 року відносно підозрюваної ОСОБА_7 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Харкова було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб до 21.05.2020 року та покладено на підозрювану ОСОБА_7 відповідні обов`язки,передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
18.05.2020 постановою керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 19.06.2020, оскільки виконання необхідного обсягу слідчих та процесуальних дій до спливу строку досудового розслідування не є можливим, а зазначені слідчі та процесуальні дії не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних причин.
20.05.2020 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Харкова продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 до 19 червня 2020 року.
В подальшому ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.06.2020 року задоволено клопотання слідчого та змінено стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строків досудового розслідування, тобто до 19.06.2020.
Задовольняючи частково клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185КПК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_10 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 420 400 (чотириста двадцять тисяч чотириста) гривень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.06.2020, ухвалити нову, якоюзастосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.
Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції прокурор до суду апеляційної інстанції не прибув.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч.2 ст.422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без участі прокурора, належним чином повідомленого про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи захисника, який підтримував апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, відповідно до ст.214 КПК України, 17.03.2020 до ЄРДР за №0000460були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.185 КК України та розпочате досудове розслідування.

В порядку ст.ст.276-278 КПК України 19.03.2020 слідчим здійснено повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання її під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Проте, слідчим суддею не враховано, що відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Слідчий суддя визнав доведеним існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, з чим погоджується апеляційний суд.

Крім того, слідчий суддя встановив, що підозрювана ОСОБА_7 обов`язки встановлені слідчим суддею не виконала, покидала місце свого мешкання та населений пункт, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, приїжджаючи, зокрема, до будинку ОСОБА_11 та взагалі до м. Харкова (як з метою лікування, так і з іншою метою), неодноразово не з`являлась на вимогу слідчого на допити та незаконно впливала на підозрювану ОСОБА_11 , шляхом примусу змінити свої покази, що підтверджується показами ОСОБА_11 та записом телефонних розмов між підозрюваними. Вказані обставини були встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 05.06.2020р.
Проте, судова колегія не може погодитись з даними висновками.
Дату для виклику до слідчого на 13.05.2020 під час проведення обшуку в домоволодінні ОСОБА_7 було зі слідчим змінено на 14.05.2020 на вимогу адвоката. Тому 13.05.2020 вона не з`явилася.
Твердження про порушення підозрюваною домашнього режиму не відповідають дійсності, оскільки всі повістки на 07.04.2020, на 08.04.2020, на 09.04.2020 для проведення додаткового допиту були виписані одним днем, а саме 06.04.2020.
Тим більше, що в переписці зі слідчим підозрювана повідомила, що не може знайти транспорт добратись з м. Південного 07.04.2020, оскільки у зв`язку з пандемією транспорт нелегко знайти. 08.04.2020 підозрювана приїздила до слідчого, але у зв`язку з тим, що у неї не було маски, її до приміщення не пустили, що було підтверджено прокурором в судому засіданні. В цей же день підозрювана звернулась до лікаря у зв`язку з поганим самопочуттям, в підтвердження якого їй був виписаний лист непрацездатності за 08.04.2020 №1440. Про даний факт вона одразу повідомила слідчого, відправивши довідки слідчому на вайбер. Виписка підозрюваної була 16.04.2020, після якої вона уклала договір про надання юридичної допомоги з адвокатом і на кожен виклик до слідчого на 18.04., 21.04.2020, 24.04.2020, 29.04.2020, 30.04.2020, 01.05.2020, 03.06.2020 систематично з`являлась, як і на кожне засідання.
Тому, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю висновків слідчого судді щодо порушення ОСОБА_7 умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час перебування її в інфекційній лікарні, з метою огляду та лікування, з урахуванням того, що факт такого лікування підтверджується певними відомостями, які достовірно відомі прокурору та слідчому, а також з урахуванням запровадження карантинних заходів Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з пандемією «COVID-19».
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 раніше не судима, проживає разом з мамою в м. Південне, працювала в службі таксі, має адресу реєстрації в м. Харкові, за адресою проживання характеризується позитивно, фактів порушення домашнього арешту не зафіксовано, крім одного випадку, коли вона знаходилась в інфекційному відділенні, на виклики слідчого та суду з`являлася.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Таким чином, висновок слідчого судді про недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання її під вартою належним чином не вмотивований.

Згідно з ч.4 ст.195 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про доведеність прокурором обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобіганням ризикам у кримінальному провадженні та необхідність застосування до ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу.

За вищенаведених обставин, ухвала слідчого судді на підставі вимог п.1,3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ч.3 ст.407 КПК України.

Судова колегія враховує міцність соціальних зв`язків, позитивні характеристики, наявність постійного місця проживання та постійного місця роботи.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що клопотання слідчого слід задовольнити частково та про можливість застосування до підозрюваного ст.181 КПК України і обрає у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

На думку судової колегії саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З огляду на викладені обставини у сукупності, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 03 червня 2018 включно, з покладенням на підозрювану обов`язків передбачені п. 1,2,3,4,5,8 ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якими особами, визначеними слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; здати на зберігання до прокуратури Харківської області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну,в повній мірі відповідатиме меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною ОСОБА_7 покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Строк дії даної ухвали з урахуванням вимог ст.ст.131,132,176,181 КПК України судова колегія визначає до 15.08.2020 включно, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.06.2020щодо продовження у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати.

Винести нову ухвалу, якою застосувати у відношенні підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_7 процесуальні обов`язки, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти негайно в порядку, передбаченому п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого і прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді