ЄУН № 331/3474/20
Провадження № 1-кс/331/1789/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 від 18.09.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта базова загальна середня, офіційно не працевлаштований, сімейний стан неодружений, дітей на утримані не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 від 18.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 18 вересня 2020 року, о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись навпроти будинку 155 по вул. Поштовій в м. Запоріжжі, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та застосував до нього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось в тому, що ОСОБА_5 , взяв потерпілого лівою рукою за зап`ястя правої руки, після чого викрутив зап`ястя у внутрішню сторону, від чого потерпілий відчув фізичний біль. В цей час ОСОБА_5 , зрозумівши, що потерпілий втратив можливість чинити опір, відкрито викрав з його правої руки майно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 , а саме, мобільний телефон «Samsung» модель GT-S5610, вартістю 300 гривень з сім картою «Водафон» № НОМЕР_1 , яка для потерпілого не представляє матеріальної цінності.

Після чого, ОСОБА_5 з місця злочину зник разом з викраденим майном, тим самим набувши можливість їм розпоряджатись, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 300 гривень.

18.09.2020 р. ОСОБА_5 , безпосередньо після скоєння злочину, намагався втекти з викраденим майно, але був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України.

Зібраними під час досудового розслідування доказами встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який кваліфікується як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

Так, органом досудового розслідування, відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 з метою уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

Прокурор в судовому засіданні внесене клопотання підтримала, просила його задовольнити з тих підстав, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. Останній не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, що може бути передумовою можливості його переховування від органу досудового розслідування. ОСОБА_5 обізнаний про місце проживання потерпілого, який прямо вказує на нього, як на особу, яка вчинила вказаний злочин, у зв`язку з чим останній може незаконно впливати на вказану особу шляхом вмовлянь або залякувань з метою уникнення відповідальності. Останній офіційно не працевлаштований, що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що скоєння корисливих кримінальних правопорушень є єдиним джерелом прибутку і, залишаючись на волі, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу обґрунтовує тим, що після скоєння кримінального правопорушення підозрюваний ОСОБА_5 зник з місця його скоєння, що дає підстави органу досудового розслідування вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання за вчинений злочин, знаходячись на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на те, що ризики на які посилається прокурор, нічим не підтверджені. Підозрюваний має постійне місце проживання, де проживає разом із сестрою та племінником, тобто має соціальні зв`язки, має неофіційне місце роботи, яке не пов`язане із злочинною діяльністю, у зв`язку з чим не має наміру переховуватись від суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Після затримання ОСОБА_5 працівниками патрульної поліції, останній опору не чинив, надавав слідчому пояснення, бажає співпрацювати зі слідством. З потерпілим ОСОБА_7 ОСОБА_5 знайомий кілька років, тому не має наміру виливати на нього. Звернув окрему увагу на те, що фабула підозри не відповідає фактичним обставинам вчиненого кримінального правопорушення, ніякої сили підозрюваний до потерпілого не застосовував. В результаті дій підозрюваного не настало тяжких наслідків, тому просив в задоволенні вказаного клопотання відмовити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім для виконання останнім процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримав позицію свого захисника, просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, дійшов наступного висновку.

18 вересня 2020 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19 вересня 2020 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

19 вересня 2020 року об 11 годині 15 хвилин підозрюваному ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_4 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копії матеріалів до нього.

Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим слідством встановлена причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та долученими до клопотання, підтверджується на даній стадії слідства обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд приймає до уваги, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину з метою отримання доходу незаконним шляхом, за який законом передбачено покарання тільки у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, інкримінований йому злочин вчинив у громадському місці в денний час доби, що значно підвищує суспільну небезпечність кримінального правопорушення. Неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, що дає підстави слідчому судді вважати, що залишаючись на волі, підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування або суду з метою уникнення можливого покарання. З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, суворість покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Крім того, стороною обвинувачення підтверджений ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , який прямо вказує на нього, як на особу, яка вчинила вказаний злочин, із застосуванням фізичного насилля, у зв`язку з чим останній може незаконно впливати на вказаного потерпілого шляхом вмовлянь або залякувань з метою уникнення відповідальності.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає достатніх підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, як таких, що недостатні запобігти вказаним ризикам, а також забезпеченню виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, визначаючи тримання під вартою в цьому випадку виправданим за наявності конкретного суспільного інтересу у виді права на справедливий судовий розгляд, а також унеможливлення переховування підозрюваного від слідства та суду, вчинення ним інших злочинів, здійснення впливу на потерпілого, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалюють над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначав Європейський Суд з прав людини у своєму Рішенні від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.79.
Посилання сторони захисту щодо наявності постійного місця проживання, хоч і має місце, однак не є безумовною підставою для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ця обставина в даному випадку не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
З огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КПК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, слідчий суддя не визначає розмір застави.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001412 від 18.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити терміном на 60 (шістдесят) діб, які обчислювати з 18 вересня 2020 року з 18 годині 00 хвилин.

Термін дії ухвали закінчується 17 листопада 2020 року о 18 годині 00 хвилин.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1