Провадження № 11-кп/4820/677/20
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001870 від 18.03.2018, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 25 серпня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 25 серпня 2020 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деражня Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, інваліда III групи, на утриманні якого двоє неповнолітніх дітей, зареєстрованого та поживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше несудимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування основного покарання з випробуванням і встановлено іспитовий строк на 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено та стягнено на його користь з ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 19 298 грн 35 коп. та моральну шкоду в сумі 100 000 грн, в решті позову відмовлено.
Стягнено з ОСОБА_8 судові витрати за проведення експертизи №10.2-0147:18 від 18.05.2018 в сумі 858 грн, експертизи №10.9-0025:18 від 02.04.2018 в сумі 429 грн, експертизи №10.01-0163:18 від 27.06.2018 в сумі 2288 грн, а всього 3 575 грн стягнуто на користь Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Накладений арешт на автомобіль «Chevrolet Tacuma» д.н.з. НОМЕР_1 скасовано та повернуто власнику ОСОБА_10 .

За вироком суду, 18.03.2018 року, близько о 15 год. 50 хв., водій ОСОБА_8 , перебуваючи за кермом автомобіля «Chevrolet Tacuma» д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 12.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (далі Правил дорожнього руху), рухаючись в лівій смузі руху проїзної частини Проспекту Миру зі сторони Старокостянтинівського шосе в напрямку до провулку 2-й Мирний м. Хмельницького, із перевищенням дозволеної в межах населеного пункту швидкістю руху автомобіля 56…60 км/год., та в порушення вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, а саме пішохода ОСОБА_11 на проїзній частині Проспекту Миру, якого ОСОБА_8 об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого створив небезпеку та здійснив наїзд передньою частиною автомобіля «Chevrolet Tacuma» д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_11 , який в порушення вимог п. 4.7. Правил дорожнього руху, перетинав проїзну частину Проспекту Миру в районі зупинки громадського транспорту «Темп», що по Проспекту Миру м. Хмельницького, із ліва на право відносно напрямку руху керованого ОСОБА_8 автомобіля у невстановленому для цього місці за межами пішохідного переходу.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
- відкритого перелому кісток правої гомілки та рани м`яких тканин в його проекції, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання);
- перелому великого горбка з вивихом головки правої плечової кістки, який за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я;
- гематоми та осадження шкіри лобної ділянки голови зліва, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Вищевказані порушення вимог безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 ..
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи кваліфікації його дій та доведеність вини, просить вирок Хмельницького міськрайонного суду від 25 серпня 2020 року в частині призначення йому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами змінити та призначити йому покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Вказує, що призначене судом додаткове покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України, у виді позбавлення права керування транспортними засобами є альтернативним покаранням. Тому суд при призначенні обвинуваченому покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин та ступеня тяжкості кримінального правопорушення, мав підстави не застосовувати додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України.
Крім того суд першої інстанції не врахував той факт, що ОСОБА_8 є єдиним водієм в сім`ї і, маючи на утиманні двох неповнолітніх дітей та бітьків-інвалідів, проживаючи віддалено від школи та лікувальних закладів, які систематично потрібно відвідувати, об`єктивно має необхідність у праві керування транспортними засобами.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів поданої ОСОБА_8 апеляційної скарги, пояснення потерпілого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь-ким з учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначене у відповідності до вимог ст.65 КК України із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочином, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання,
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнав: активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування завданого збитку потерпілому, перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

Також суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий.

З урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та наслідків вчиненого злочину, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з встановленням іспитового строку, на підставі ст. 75 КК України та позбавленням права керування транспортним засобом.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про можливість призначення йому покарання без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів (ч.2 ст.65 КК України).

Санкція ч.2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Отже з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення, застосовування при призначенні покарання додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, або не застосування такого виду додаткового покарання є правом суду.

Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, заподіяння обвинуваченим в результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_11 тяжких тілесних ушкоджень, думку потерпілого, який заперечував щодо незастосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про призначення обвинуваченому додаткового виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України, і таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Підстав не призначати обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами колегія суддів не вбачає.

При цьому колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання врахував обставини, що пом`якшують його покарання, у тому числі й ті на які обвинувачений посилається в апеляційній скарзі, а тому призначив ОСОБА_8 основне покарання із застосуванням положень ст.75 КК України.
Вирок суду є законним та справедливим і підстав для його зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 25 серпня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді: