Номер провадження: 11-сс/813/1152/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 р., якою по кримінальному провадженню № 0002270 внесеному до ЄРДР 17.11.2019 р., відносно:
ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Грузії, громадянина Грузії, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, не маючого місця реєстрації на території України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого, на даний час в Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження відносно підозрюваного за ч. 3 ст. 185 КК України,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.08.2020 року, в межах строку досудового розслідування. Розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі шістсот шістдесяти восьми розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1404136 грн. залишено без змін.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався в своїй ухвалі на те, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, переховувався від органів досудового розслідування, є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, а також міцних соціальних зв`язків, притягується до кримінальної відповідальності Суворовським ВП ГУ НП в Одеській області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, у зв`язку з тим, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, з огляду на ту обставину, що у випадку подальшого направлення відносно підозрюваного ОСОБА_8 обвинувального акту до суду, вказані особи ймовірно будуть допитуватися безпосередньо судом, слідчий суддя прийшов до переконання, що продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків, з метою зміни останніми своїх показів.
Крім того, оскільки на даний час ще одна особа, ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, органом досудового розслідування не встановлена, у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_11 матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню шляхом інформування такої особи про хід досудового розслідування, що вказує на продовження існування ризику, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, суспільно-небезпечні наслідки ймовірного вчинення такого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у його вчиненні, беручи до уваги суму збитків, завданих кримінальним правопорушенням в сумі 5614540 гривень, встановлені в судовому засіданні ризики прийшов до переконання, що обраний розмір застави, ухвалою слідчого судді від 30.04.2020 року, здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, а тому зміні не підлягає.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
- повідомлена підозра ОСОБА_12 необґрунтована, оскільки у органу досудового розслідування відсутні вагомі докази на обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України;
- ризик переховування від органу досудового розслідування та суду необґрунтований, оскільки кримінальне правопорушення сталось 17.11.2019 р., а затриманий ОСОБА_11 був 30.04.2020 р., тобто фактично через пів року інкримінованого злочину, та мав достатньо часу для того, щоб залишити територію України;
- на підтвердження ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного прокурором не надано жодного доказу, крім того потерпілий та свідки по кримінально провадженню вже допитані.
Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до приписів ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідча суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконала та врахувала їх при постановленні ухвали, дійшовши обґрунтованого висновку про обґрунтованість продовження відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання.

Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України». Відповідно до неї «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (рішення у справі «Чеботарь проти Молдови», №35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)».

З матеріалів, наданих прокурором вбачається, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а саме у тому що ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ще одна невстановлена особа в невстановленому місці і в невстановлений час вступили в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, а об`єктом злочинного посягання обрали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ще одна невстановлена особа, 17.11.2019 р. переконавшись, що у квартирі нікого немає, пошкодивши два врізних замки, відчинили двері квартири АДРЕСА_3 у вказаному будинку та проникли до її приміщення.
Перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, направленим на заволодіння майном потерпілого, шляхом крадіжки, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю господаря квартири, ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ще одна невстановлена особа таємно викрали майно, що належить потерпілому ОСОБА_15 , документи на зброю та паспорти для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 загалом заволодівши майном потерпілого на загальну суму 5614540 гривень, що більше, ніж в 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та визнається особливо великим розміром.
Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри та вважаючи їх безпідставними, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими судом першої інстанції, наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.11.2019 року, протоколом огляду місця події від 17.11.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 від 17.11.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 03.02.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.02.2020 року, протоколам пред`явлення речей для впізнання від 19.05.2020 року, протоколом огляду документів і речей від 09.06.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.
На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту та вважає, що надані органом досудового розслідування докази на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Як вбачається з висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існує доведений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обумовлений тим, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 185 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, а також тим, що підозрюваний ОСОБА_11 не має місця реєстрації на території України, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Окрім того, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи слідчого про продовження існування ризиків з боку ОСОБА_8 щодо перешкоджання кримінальному провадження іншим чином, так як на даний час ще одна особа, ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення органом досудового розслідування, не встановлена, а підозрюваний перебуваючи на свободі матиме змогу інформувати таку особу пор хід досудового розслідування, а також можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків, оскільки свідки по даному кримінальному провадженні не допитані судом.

Апеляційний суд також погоджується з тим, що продовжує існувати ризик вчинення інших (в тому числі аналогічних) злочинів, зважаючи на те, що на даний час в Суворовському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З огляду на що, доводи захисника з приводу відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України не ґрунтуються на беззаперечних доказах, зважаючи на матеріали провадження, в тому числі, досліджені в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає що такі ризики обґрунтовано продовжують існувати.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді, апеляційний суд з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», та вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність продовження на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів зможе не забезпечити виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, та підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 р., якою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.08.2020 року з визначенням розміру застави залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4