Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 вересня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000093 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 24 червня 2020 року) за підозрою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ніви Золочівські, Демидівського району, Рівненської області, громадянина України, українця, із вищою освітою, депутата Демидівської селищної ради, начальника відділу з надзвичайних ситуацій, мобілізаційної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Демидівської селишної ради, одруженого, зареєстрованого та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб, із визначення застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 900 гривень.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, у задоволенні клопотання слідчого відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушення вимог кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом знищення чи спотворення доказів у даному провадженні, завдяки своєму службовому становищу, а також завдяки цьому він може впливати на проведення перевірок діяльності кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Враховуючи наявність цих ризиків вважає, що застосування іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Також прокурор вказує, що слідчий суддя необгрунтував своє рішення щодо можливості застосування щодо ОСОБА_5 одночасно із триманням під вартою, альтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, слідчий суддя обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не поклав на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, зазначив в ухвалі, що прокурором при розгляді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували відносно прийняття судом апеляційної інстанції рішення про задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, міркування прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу повністю, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла таких висновків.

Із оскаржуваного судового рішення слідує, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000093 від 24.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

18.07.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В силу ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча би один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини і матеріали кримінального провадження та дійшов висновку про те, що прокурором та слідчим у судовому засіданні не було надано жодних документів які б, підтверджували твердження того, що перебуваючи на волі, підозрюваний буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки та не обгрунтовано недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя у судовому засіданні також врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним, стан здоров`я, репутацію, майновий стан, відсутність судимостей, а тому вирішив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На думку колегії суддів, цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Також колегія суддів суду апеляційної інстанції уважає, що доводи апеляційної скарги прокурора, висновків слідчого судді у ході розгляду такої скарги не спростували. Також апеляційна скарга не містить належного обгрунтування чому ж все таки є необхідність застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як убачається із ухвали слідчого судді, в порядку ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя поклав на ОСОБА_5 обов`язки, зокрема: 1) прибувати до кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З апеляційної скарги прокурора убачається, що за основу необхідності взяття під варту ОСОБА_5 , ним зроблені посилання лише на ризики, встановлені ст.177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05( рішення від 11 липня 2006 року) «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

З огляду на характеризуючі дані особи підозрюваного ОСОБА_5 , стан його здоров`я, відсутність порушень обраного запобіжного заходу та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, застосований запобіжний захід слідчим суддею у вигляді домашнього арешту у певний період доби буде цілком достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки підозрюваного на даному етапі досудового розслідування.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону слідчим суддею у ході розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів суду апеляційної інстанції не встановила. До того ж, колегія суддів бере до уваги ту обставину, що підозрюваний 29.07.2020 р. звільнений з займаної посади.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 20 липня 2020 року у кримінальному провадженні №0000093 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 24 червня 2020 року) за підозрою ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3