Справа №463/9877/20
Провадження №1-кс/463/5411/20
У Х В А Л А

21 жовтня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 01.10.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 01.10.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000069 від 24.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.365 КК України. Просить скасувати постанову слідчого від 01.10.2020 року; зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні; провести допити всіх учасників обшуку, одночасні допити між ними, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , пред`явити ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для огляду відеозапис з місця проведення обшуку; виконати всі інші слідчі дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 01.10.2020 року слідчим було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. Зазначає, що слідчим не враховані його покази з приводу викраденого майна під час проведення обшуку в межах кримінального провадження за № 0000060 та як наслідок заподіяння йому також моральної шкоди, що підтверджується висновком судової психологічної експертизи. Разом з цим, при винесенні оскаржуваної постанови, слідчим взято до уваги покази слідчого Галицького ВП ОСОБА_6 , який зазначив, що під час проведення слідчої дії обшуку, він діяв в рамках правового поля. У зв`язку з наведеним, просить скаргу задовольнити у повному обсязі.
Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав наведених вище, просить скаргу задовольнити.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, на адресу суду поступили заперечення на скаргу, однак, слідчий суддя не приймає такі до уваги, оскільки вони стосуються іншої постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_5 , що не є предметом розгляду даної скарги. Просять відмовити у задоволенні скарги та розгляд справи проводи у відсутності представника ТУ ДБР у м.Львові. Враховуючи строки розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 29.09.2020 року звернувся до слідчого ОСОБА_4 із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000069 від 24.01.2020 року.

Слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 01.10.2020 року винесено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000069 від 24.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.365 КК України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладених у заяві ОСОБА_3 про визнання його потерпілим. Скаржником долучено до матеріалів скарги копії медичних документів щодо стану здоров`я останнього, яким має бути надана оцінка. При винесенні оскаржуваної постанови, слідчий покликається на покази слідчого Галицького ВП ОСОБА_6 . В той же час, останнім зазначено, що в ході здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні було призначено судову психологічну експертизу ОСОБА_3 для обрахування моральної шкоди. Згідно з висновком експертизи № 392 від 02.09.2020 року, ситуація, яка пов`язана з проведенням обшуку 11.01.2020 року у ОСОБА_3 є психологічною стресовою, що вже свідчить про заподіяння останньому маральної шкоди, незважаючи на те, що відсутні критерії для обрахування моральної шкоди у грошовому еквіваленті. Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться в тому числі і за ч.3 ст.185 КК України (крадіжка). Зазначене кримінальне правопорушення характеризується завданням шкоди потерпілій особі, а тому, встановлення причинового зв`язку між діями і наслідками у виді завдання шкоди, можливе лише за участі потерпілого.
А тому, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу в цій частині слід задовольнити та скасувати постанову слідчого від 01.10.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим.
Згідно з положеннями ч.5 ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Таким чином, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги в частині зобов`язати слідчого провести допити всіх учасників обшуку, одночасні допити між ними, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , пред`явлення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 для огляду відеозапис з місця проведення обшуку; виконати всі інші слідчі дії, в яких виникне необхідність під час досудового розслідування, слід відмовити, оскільки на даному етапі ОСОБА_3 перебуває в статусі свідка, такі клопотання слідчим не розглядалися та відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 01.10.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000069 від 24.01.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.365 КК України - скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1