Справа № 487/6790/20
Провадження № 1-кс/487/6651/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
встановив:
11.11.2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій він просив зобов`язати слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві внести відомості до ЄРДР, викладені у його заяві від 29.10.2020 року та розпочати досудове розслідування.
Вимоги скарги обґрунтовані тим, що заявник звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, проте його заява до ЄРДР не внесена та не розпочато досудове розслідування, тим самим порушено порядок початку досудового розслідування, передбачений КПК України.
До судового засідання представник скаржника адвокат ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав, просив про їх задоволення.
Слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні скарги просив відмовити.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Зокрема, згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні встановлено, що 29.10.2020 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві із заявою про вчинення службовими особами Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.
Згідно листа в.о. начальника Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_6 від 05.11.2020 року №05.2/2700-ПЗ за заявою ОСОБА_3 від 29.10.2020 року відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення не внесені, у зв`язку з тим, що вона не містить об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення службовими особами Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України.
Частиною 1 ст.214 КПК України встановлено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298).
Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними - суб`єкт і суб`єктивна сторона.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Крім того, відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до переконання, що посилання скаржника на вчинення службовими особами Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджується жодними обґрунтованими та допустимими доказами, в.о. начальника Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_7 при розгляді заяви ОСОБА_3 від 29.10.2020 року діяв в межах своїх повноважень, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст.303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1