Провадження №1-кп/331/582/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002373 від 08.08.2020 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, має вищу освіту, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , працевлаштованого менеджером ПП «Наукове промислово-комерційне об`єднання «ТАТА», зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
08 серпня 2020 року близько 10 години 30 хв., водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем «ВАЗ 211340», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині Прибережної магістралі в м. Запоріжжя, рухаючись зі сторони вул. Української в напрямку вул. Лермонтова, при цьому швидкість його руху складала 60-70 км/год., що перевищує дозволену на даній ділянці проїзної частини швидкість руху 50 км/год. В салоні керованого водієм ОСОБА_5 автомобіля перебувала в якості пасажира ОСОБА_4 .
Під час подальшого руху, поблизу буд. № 1 по вул. Козача, водій ОСОБА_5 перед зміною руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху праворуч, виїхав за межі проїзної частини праворуч, де скоїв наїзд на бетонну опору ліній електропередач №6.
Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, відповідно до яких:
-п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися., що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
-п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;
-п.12.9 водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31. або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП за №9-702 від 04.09.2020 року, з технічної точки зору знаходяться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. В даній дорожній ситуації технічна можливість у водія ОСОБА_5 уникнути ДТП залежала від виконання ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «ВАЗ 211340», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Так, згідно висновку судово-медичної експертизи за №961 від 27.08.2020 року, звих голівки правої стегнової кістки зі зміщенням у ОСОБА_4 кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Закритий неповний перелом дистального метаепіфіза лівої променевої кістки у ОСОБА_4 кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Рана передньої поверхні лівого колінного суглоба, множинні садна кінцівок у ОСОБА_4 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_4 утворилися від дії тупих предметів. Не виключається можливість виникнення виявленого комплексу тілесних ушкоджень в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 286 ч.1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Потерпіла заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, посилаючись на те, що вона примирилася з обвинуваченим, обвинувачений відшкодував шкоду потерпілій, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. У судовому засіданні суду підтвердила, що така заява є добровільною.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти закриття кримінального провадження за примиренням не заперечує, та просить задовольнити клопотання потерпілої.
Прокурор підтримав заявлене потерпілою клопотання.
Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно положень ст. 285 ч. 1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, примирився з потерпілою, потерпіла не заявляє про матеріальні та моральні претензії до обвинуваченого, та не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Кримінальне правопорушення, відповідно до статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів, також характеризується необережною формою вини.
На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що дане кримінальне провадження слід закрити, ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України.
Долю речових доказів суд вирішує у порядку статті 100 КПК України.
Відповідно до положень частини 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
З огляду на вищевикладене, арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13 серпня 2020 року на автомобіль «ВАЗ 211340», реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2 п. 1, 285 КПК України та ст. ст. 44, 46 КК України, суд

УХВАЛИВ :
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.
Кримінальне провадження №0002373 від 08.08.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.
Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ 211340», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території спец-майданчика Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути власнику ОСОБА_6 .
Арешт на автомобіль «ВАЗ 211340» реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2020 року, - скасувати.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1