ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 663/1593/20
Справа №11-сс/819/384/20 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: накладення арешту на майно Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 в інтересах ПП "Компанія "Майстер Фіш" та інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2020 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000698 від 07.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

встановила:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Скадовського відділення поліції Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на металевий шлагбаум та дерев"яну сторожку, які були вилучені 12.06.2020 року в ході проведення огляду території, розташованої за адресою Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, район озера Устричне, кадастровий номер :46:001:0001, у кримінальному провадженні №0000698 від 07.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 167, 170, 171 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_6 , в інтересах ПП "Компанія "Майстер Фіш", подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема посилається на те, що в порушення ст. 235 КПК України клопотання слідчого направлено до суду понад 48 годин. Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого допустив порушення вимог ст.ст. 170-173 КПК України. Слідчим не наведено доказів про доцільність накладання арешту, правову підставу та мету для накладання арешту. Клопотання про арешт майна був розгляните без представника скаржника, а тому строк подачі апеляційної скарги пропущений з поважних причин. .

Також захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах особи підприємця ОСОБА_7 посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону слідчим та слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладання арешту на майно.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу суду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Про дату час та місце був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними документами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 17.06.2020 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів провадження, слідчим СВ Скадовського відділення поліції Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 було розпочато кримінальне провадження №0000698 від 07.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

15.06.2020 року слідчий СВ Скадовського відділення поліції Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 , звернулася до Скадовського районного суду Херсонської області з клопотанням про накладення арешту на майно, зазначене у ньому.

Постановою слідчого СВ Скадовського відділення поліції Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , від 12.06.2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженню №0000698 від 07.06.2020 року металевий шлагбаум та дерев"яну сторожку, посилаючись на те, що зазначене майно має значення речових доказів у цьому кримінальному провадженню.

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №000698 та в межах поданого слідчим клопотання, про накладення арешту на вищезазначене майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, врахувавши наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України для накладення арешту на майно, з метою забезпечення кримінального провадження шляхом збереження речових доказів, попередження (унеможливлення) вчинення неправомірних дій по її відчуженню та прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належні правові підстави, передбачені ч. ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу, відчуження, знищення, приховання на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом із тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, судова колегія вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що таке обмеження права власності як арешт майна в даному випадку є розумним та співрозмірним, оскільки є найменш обтяжливим способом арешту майна і не обмежить інтересів третіх осіб, оскільки майно належить на праві власності іншим особам.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, авторам апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ПП "Компанія "Майстер Фіш" та в інтересах особи підприємця ОСОБА_7 , навіть з урахуванням усіх викладених в них доводами, задоволенню не підлягає. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування решту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, -

постановила:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2020 року.

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах ПП "Компанія "Майстер Фіш" та в інтересах особи підприємця ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 17.06.2020 року про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні №0000698 від 07.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .