Справа № 671/675/19
Провадження № 1-кп/686/609/20
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретарів судового засідання: ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
прокурорів: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Писарівка Волочиського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ч.3 ст. 289, ч.2 ст.146, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 129 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Писарівка Волочиського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого охоронцем підприємства «Волочиська швейна фабрика», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироками Волочиського районного суду Хмельницької області від:
- 19.10.2009 року - за ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.3, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та звільненого від відбування цього покарання на підставі ст.104 КК України з випробовуванням зі встановленням іспитового строку терміном 1 рік 6 місяців;
- 19.04.2011 року - за ст.ст. 122 ч.1, 296 ч.1, 70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 29.11.2012 року невідбута частина покарання на підставі ст. 82 КК України замінена на покарання у виді виправних робіт на строк 10 місяців 10 днів з утриманням в дохід держави 20% заробітку (знятий з обліку 8.01.2014 року по відбуттю строку покарання),
за ч.3 ст. 289, ч.2 ст.146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 129 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Писарівка Волочиського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
за ч.3 ст. 289, ч.2 ст.146, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 129 КК України,
В С Т А Н О В И В :
21.12.2018 року біля 23 год. 00 хв. в автомобілі марки «Ford» моделі «Escort», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився перебуваючий в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_13 , і на якому він разом з перебуваючими в стані алкогольного сп`яніння обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_14 і потерпілим ОСОБА_8 автодорогою Р-48 рухались в напрямку м. Теофіполь Хмельницької області, між обвинуваченим ОСОБА_12 та потерпілим ОСОБА_8 виник конфлікт. ОСОБА_13 зупинив керований ним автомобіль на узбіччі цієї автодороги на відрізку між населеними пунктами с. Купіль Волочиського району Хмельницької області та смт. Базалія Теофіпольського району Хмельницької області, де усі покинули салон автомобіля.
Стоячи позаду потерпілого, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, своєю рукою зірвав з шиї останнього срібний ланцюжок вартістю 2820 грн. 57 коп. та срібний хрестик вартістю 260 грн. 93 коп., відкрито викравши таким чином належне ОСОБА_8 майно загальною вартістю 3081 грн. 50 коп.
Після цього обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесли ОСОБА_8 множинні удари руками та ногами в голову та інші частини тіла, заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді : струсу головного мозку, припухлості м`яких тканин обличчя, крововиливів навколо обох очей, крововиливів під кон`юктиву обох очей, припухлості обох губ, крововиливів в ділянці обох вушних раковин, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також припухлості м`яких тканин в ділянці грудної клітки та перелому ребра, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, після чого усі разом сіли в салон вказаного автомобіля та продовжили рух.
В період часу з 23 год. 05 хв. по 23 год. 10 хв. 21.12.2018 року перебуваючий у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_12 , який знаходився поряд із потерпілим ОСОБА_8 на задньому сидінні автомобіля «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що рухався по автодорозі Р-48 неподалік смт. Базалія Теофіпольського району Хмельницької області, діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою заволодіння чужим майном, із внутрішньої правої кишені куртки ОСОБА_8 повторно відкрито викрав : гаманець вартістю 391 грн. 07 коп., у якому знаходились посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Ford», моделі «Escort», реєстраційний номер НОМЕР_1 , страховий поліс на вказаний автомобіль, грошові кошти в сумі 1005 грн., 1 долар США, що відповідно до курсу НБУ становить 27 грн. 57 коп., а всього майна загальною вартістю 1423 грн. 64 коп., а також офіційний документ належну ОСОБА_8 банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанк» номер НОМЕР_2 .
Обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підлягають кримінальній відповідальності:
- за ч.1 ст. 122 КК України (умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я);
а ОСОБА_12 , крім того, підлягає кримінальній відповідальності ще й:
- за ч. 1 ст. 186 КК України в редакції Закону №270 від 15.04.2008 року (відкрите викрадення чужого майна (грабіж,)),
- за ч. 2 ст. 186 КК України в редакції Закону №270 від 15.04.2008 року) (відкрите викрадення чужого майна, (грабіж) вчинений повторно);
- за ч. 1 ст. 357 КК України (викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів).
Винуватість обвинувачених у скоєнні злочинів підтверджується наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.
Показаннями самих обвинувачених про те, що у вказаний вечір усі вони, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зазначеним автомобілем, за кермом якого перебував ОСОБА_13 , так як потерпілий знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння, їхали у м. Теофіполь до знайомого потерпілого ОСОБА_15 , який, зі слів останнього, міг допомогти у призові ОСОБА_13 на військову службу. Під час руху в автомобілі між ОСОБА_12 та потерпілим виник конфлікт, вони почали між собою битись. Він - Урбан зупинив автомобіль, усі вийшли на вулицю. Джафаров з потерпілим продовжили битись, а вони - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розбороняли їх, розштовхуючи та наносячи удари обом. Після цього усі сіли в автомобіль та продовжили рух. У ОСОБА_16 потерпілий телефонував до свого знайомого, проте той не відповідав, тому вони поїхали назад, при цьому за кермом автомобіля був уже потерпілий, який трохи протверезів. По дорозі вони заснули, а прокинулись коли їх розбудили працівники поліції, при цьому потерпілого в автомобілі не було і коли він покинув автомобіль вони не бачили.
Показаннями потерпілого про те, що у вказаний час біля озера неподалік смт. Базалія обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 силою витягли його з автомобіля. Той хто стояв позаду нього з прикладанням сили зірвав у нього ж шиї срібного ланцюжка з срібним хрестиком. Хтось із обвинувачених збив його з ніг і усі разом нанесли йому численні удари руками та ногами в голову та інші частини тіла, заподіявши вказані тілесні ушкодження. Після цього обвинувачені помістили його на заднє сидіння салону вказаного автомобіля, ОСОБА_12 сів поряд з ним, ОСОБА_14 на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_13 за кермо та продовжили рух вказаним транспортним засобом. Як тільки автомобіль відновив рух, ОСОБА_12 наніс йому удар кулаком в тулуб та своєю рукою із внутрішньої правої кишені його - ОСОБА_8 куртки забрав гаманець, у якому знаходились посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс, грошові кошти в сумі 1005 грн., 1 долар США та банківська картка «ПриватБанк». Коли вони прибули в смт. Теофіполь, то ОСОБА_12 та ОСОБА_14 ходили до банкомату і намагались зняти кошти з його банківської картки, однак з невідомих йому причин не змогли цього зробити. По дорозі назад обвинувачені зупиняли автомобіль купували горілку та вживали її, а також заставили його випити. Коли виїхали на автодорогу сполученням Волочиськ Хмельницький, неподалік с. Бокиївка автомобіль заглох. Під приводом пошуку пального він пішов на автозаправку, де попросив людей, які там працювали, викликати працівників поліції і швидку допомогу, яким розповів що сталось.
Свідок ОСОБА_17 (мати обвинуваченого ОСОБА_12 ) своїми показами в судовому засіданні підтвердила, що у вказаний вечір до неї в дім зайшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілий. Усі були в стані алкогольного сп`яніння. Урбан з ОСОБА_18 розбудили сина, той повідомив, що їде з хлопцями у с. Павликівці і усі почали виходити на вулицю. Коли вона вслід за сином вийшла на вулицю, то бачила як ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілий шарпались біля автомобіля. Син підійшов до них, вони усі четверо сіли в салон автомобіля і вона пішла в будинок. Після цього чула, що автомобіль буксував та довго не міг завестись.
Показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 про те, що у вказаний вечір до домоволодіння, де мешкає обвинувачений ОСОБА_21 , приїздив легковий автомобіль. Через деякий час цей автомобіль знаходився біля сусіднього з ОСОБА_21 домоволодіння і довго буксував та його виштовхували хлопці. Як вказала ОСОБА_19 їх було не менше двох, а ОСОБА_20 зазначила, що бачила біля автомобіля чотирьох хлопців.
Показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що проводжаючи у вказаний вечір додому ОСОБА_23 , неподалік будинку ОСОБА_12 зустрів обвинувачених, які виштовхували автомобіль «Ford» синього кольору, що з`їхав з дороги і застряг в снігу. Він допоміг їм виштовхати цього автомобіля, при цьому бачив, що на задньому сидінні автомобіля спав незнайомий йому чоловік.
Показаннями свідка ОСОБА_24 проте, що повертаючись у вказаний вечір разом з ОСОБА_22 з бару додому, неподалік домоволодіння обвинуваченого ОСОБА_21 (біля 200 м від нього) бачила легковий автомобіль темного кольору, який з`їхав з дороги і застряг в снігу. Урбан заходив та виходив з цього автомобіля, а ОСОБА_21 та ОСОБА_18 були біля автомобіля. Голяр допоміг обвинуваченим виштовхати автомобіль на дорогу, а вона в цей час, розмовляючи по телефону, пройшла далі майже до домоволодіння ОСОБА_21 , де очікувала ОСОБА_25 . При цьому, проходячи повз автомобіль, в якому були відкриті передні двері, а в салоні горіло світило, вона бачила, що на задньому сидінні цього автомобіля знаходилась ще одна особа.
Показаннями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 (відповідно, бармена та повара кафе «Вулик», що в с. Війтівці Волочиського району) про те, що зимою (можливо 21.12.2018 року) біля 18 19 год. у вказаному кафе перебували троє осіб, серед яких, як вказує ОСОБА_27 , був обвинувачений ОСОБА_14 .
Як видно із відеозапису з зовнішніх та внутрішніх камер відео спостережень кафе «Каприз», що в с. Купіль Волочиського району, тимчасовий доступ до яких надано ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 31.01.2019 року, до вказаного кафе 21.12.2018 року о 22 год. 09 хв. під`їхав автомобіль марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з якого вийшли обвинувачені (через двері водія ОСОБА_13 , через передні пасажирські двері - ОСОБА_14 , через задні ліві двері ОСОБА_12 ; усі троє зайшли в кафе де вживали напої; коли ОСОБА_21 , розмовляючи по телефону, вийшов на вулицю, Урбан наніс удар рукою в обличчя Глущаку; після виходу із кафе усі троє підійшли до задньої частини автомобіля, постояли декілька хвилин та о 22 год. 19 хв. усі обвинувачені сіли в салон автомобіля і о 22 год. 25 хв. цей автомобіль від`їхав від приміщення вказаного кафе.
Свідок ОСОБА_28 (продавець бару «Каприз», що в с. Купіль Волочиського району Хмельницької області) своїми показаннями в судовому засіданні підтвердила, що у вказаний вечір після 22 год. до зазначеного бару під`їхав легковий автомобіль, з якого вийшли обвинувачені, постояли декілька хвилин на вулиці і усі троє зайшли в приміщення бару, де вживали горілку. Із їх розмови вона зрозуміла, що в автомобілі є ще одна людина. Потім обвинувачені вийшли з кафе, сіли в автомобіль і поїхали.
Показаннями свідків: ОСОБА_29 , ОСОБА_30 (операторів АЗС «Люкс», що в с. Бокиївка Волочиського району) про те, що біля 5 год. вказаного дня на автозаправочну станцію, на якій вони працюють, зі сторони м. Хмельницького прийшов побитий потерпілий. Жаліючись на болі в боку та голові, він попросив викликати швидку допомогу та поліцію, пояснивши, що хлопці вирішили покататись на його автомобілі, побили його, забрали документи і ланцюжок.
Показаннями свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 (фельдшера та водія карети швидкої допомоги) про те, що у вказаний ранок за викликом прибули на АЗС, що в с. Бокиївка Волочиського району. Там виявили побитого потерпілого, який повідомив, що підвозив людей, які його побили. Він ОСОБА_33 надав потерпілому першу медичну допомогу і вони доставили його у районну лікарню.
Згідно довідки Волочиської районної лікарні від 22.12.2018 року №110 ОСОБА_8 поступив у лікарню 22.12.2018 року о 6 год. 40 хв. був госпіталізований в неврологічне відділення та перебував на стаціонарному лікування з діагнозом «Закрита черепно мозкова травма. Перелом ребра справа?».
За висновком судово медичної експертизи № 10 від 14.02.2019 року у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : припухлості м`яких тканин обличчя, крововиливів навколо обох очей, крововиливів під кон`юктиву обох очей, припухлості обох губ, крововиливів в ділянці обох вушних раковин, припухлості в ділянці обох передпліч та на тильній поверхні обох кистей, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також припухлості м`яких тканин в ділянці грудної клітки справа та перелому 5-го ребра справа по передній під пахвинній лінії, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Вказані тілесні ушкодження могли утворитись від дії твердого тупого предмета (- ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути кулаки чи ноги людини, не виключено в строки та за обставин, вказаних в ухвалі про призначення судово медичної експертизи.
Показаннями свідків : ОСОБА_34 , ОСОБА_35 (поліцейських УПП в Хмельницькій області ДПП) про те, що прибувши біля 5 год. вказаного дня за викликом на АЗС, що в с. Бокиївка Волочиського району, виявили потерпілого з видимими тілесними ушкодженнями. Останній повідомив, що троє осіб його побили, помістили в багажник його - потерпілого автомобіля та викрали цей автомобіль, а подальшому йому вдалося втекти від цих осіб. Вони тут же розпочали пошук вказаного потерпілим автомобіля і виявили його на узбіччі дороги, що веде в напрямку м. Хмельницького. В автомобілі знаходилось троє осіб обвинувачені (двоє на задньому сидінні, а один на передньому пасажирському), яких вони затримали і викликали слідчо оперативну групу. Усі обвинувачені пояснювали, що разом з потерпілим відпочивали, в них виник конфлікт і вони побились. Проте потерпілого в багажник не поміщали і його автомобіль не викрадали.
На відеозаписах, зроблених з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, витребуваних слідчим в порядку ст. 93 КПК України, зафіксовано:
- на першому відеозаписі - що на АЗС в с. Бокиївка Волочиського району потерпілий ОСОБА_8 , який має видимі тілесні ушкодження, повідомляє поліцейських, що троє осіб, яких він підвозив, помістили його в багажник автомобіля, заволоділи цим автомобілем щоб покататись, неподалік с. Базалія побили його та змусили вжити спритні напої, щоб він не помер;
- на другому відеозаписі чути розмову, з якої зрозуміло, що патрульні поліцейські здійснили затримання трьох осіб.
Як видно із протоколу огляду місця події від 22.12.2018 року, фото таблиці до нього та відеозапису цієї слідчої дії, - автомобіль марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 виявлений на узбіччі автодороги М-12 (297 км +500 м в напрямку м. Хмельницького), в салоні якого виявлено порожню пляшку з під горілки «Медоф», пластиковий стаканчик, пластикову картку «Приватбанк» № НОМЕР_2 , чотири банківські чеки «Райфайзен банк Аваль», ключі від автомобіля з брелком від сигналізації (на передній панелі), а в багажному відділенні мобільний телефон марки «Prestigio» білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 . ІМЕІ2: НОМЕР_4 із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_5 .
Під час судового розгляду встановлено, що даний мобільний телефон належить ОСОБА_13 , а банківська пластикова картка потерпілому ОСОБА_8 .
Як видно із чеку, роздрукованого банкоматом «Райфайзен банк Аваль», 22.12.2018 року о 01 год. 13 хв. була спроба зняти грошові кошти з банківської картки № НОМЕР_6 в банкоматі АО1О5926, що по вул. Заводській, 9 , однак грошові кошти не видано через перевищення денного ліміту.
З відеозапису, зробленого камерами відеоспостереження банкомату №5926, розташованого по вул. Заводській,9 в м. Теофіполі Хмельницького області, тимчасовий доступ до якого надано ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 14.01.2019 року, видно, що 22.12.2018 року о 1 год. 09 хв. до вказаного банкомату підійшло двоє осіб, які до 1 год. 18 хв. проводили операції у вказаному банкоматі.
Згідно роздруківки, виданої ПАТ «Райфайзен банк Аваль» на підставі ухвали слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 14.01.2019 року, в даному банкоматі в період часу з 1 год. 09 хв. по 1 год. 16 хв. 22.12.2018 року здійснено 6 операцій за допомогою банківської картки № НОМЕР_2 .
В судовому засіданні потерпілий показав, що до вказаного банкомату для зняття коштів, із банківської картки ходили обвинувачені ОСОБА_21 та ОСОБА_18 , а ОСОБА_13 залишився з ним в автомобілі. Ці обставини підтвердили і самі обвинувачені.
Із роздруківки руху коштів по рахунку № НОМЕР_2 , отриманої на підставі ухвали слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 31.01.2019 року видно, що в банкоматі АО1О5926, розташованого по вул. Заводській,9 в м. Теофіполі Хмельницького області з вказаного рахунку 22.12.2018 року в 00 год. 00 хв. відбулось списання грошових коштів в сумі 5000 грн., а 22.12.2018 року о 23 год. 59 хв. через цей же банкомат - повернення цих коштів на вказаний рахунок.
Під час затримання ОСОБА_12 , що зафіксовано у відповідному протоколі від 22.12.2018 року та відеозаписі цієї процесуальної дії у нього виявлено та вилучено ланцюжок сірого кольору з хрестиком.
Саме цей ланцюжок з хрестиком під час пред`явлення речей для впізнання за фотознімками, що зафіксовано у протоколі цієї слідчої дії від 15.01.2019 року, впізнав потерпілий ОСОБА_8 як свій, якого у нього з шиї зірвав хтось з обвинувачених.
Згідно акту експертної комісії Західного казенного підприємства пробірного контролю №1 віл 28.02.2019 року дані ланцюжок та хрестик виготовлені із срібла 925 проби, масою, відповідно, 25,7 г та 2,51 г.; а згідно висновку експерта №12.-0037:19 від 11.03.2019 року станом на 21.12.2018 року ринкова вартість цього бувшого у використанні срібного ланцюжка могла становити 2820 грн. 57 коп., а ринкова вартість цього бувшого у використанні срібного хрестика могла становити 260 грн. 93 коп.
Показання обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що вказаний ланцюжок з хрестиком він знайшов на сидінні автомобіля марки «Ford» моделі «Escort», реєстраційний номер НОМЕР_1 та поклав його собі в кишеню, так як подумав, що це його-обвинуваченого ланцюжок з хрестиком; що гаманець з грошима, документами та банківською карткою у потерпілого не викрадав,- суд розцінює як дані з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин і відхиляє, адже вони суперечать послідовним показанням потерпілого в цій частині, не вірити яким у суду підстав немає. Крім того, ця банківська картка зберігалась у потерпілого в гаманці, і саме за допомогою цієї картки обвинувачені ОСОБА_21 та ОСОБА_18 намагались зняти грошові кошти у банкоматі в м. Теофіполі.
Під час огляду добровільно наданого потерпілим ОСОБА_8 одягу, в який від був одягнений в ніч з 21 на 22.12.2018 року, що зафіксовано у протоколі огляду від 14.01.2019 року та фототаблиці до нього, на джинсових штанах виявлено плями бурого кольору, схожі на кров, а також механічні пошкодження куртки.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що куртку пошкодили обвинувачені, коли силою витягували його з автомобіля, а на штанах його потерпілого кров, яка йшла у нього від того, що його побили обвинувачені.
Показаннями свідка ОСОБА_36 про те, що взимку 2018 - 2019 року неподалік с. Базалія на проїзній частині автодороги, в напрямку до м. Волочиська, він знайшов гаманець коричневого кольору, в якому знаходились грошові кошти (5 грн. та 1 долар США), картки в кількості біля 5 шт., військовий квиток, документи на автомобіль та страховий поліс. Він зателефонував на номер телефону, який було зазначено у страховому полісі. Слухавку підняла жінка, яка повідомила, що знає власника цих документів. Через декілька днів до нього в смт. Білогір`я приїхав потерпілий власник документів, якому він відав йому знайдене.
Під час слідчого експерименту, що зафіксовано у протоколі цієї слідчої дії від 04.02.2019 року та фототаблиці до нього свідок ОСОБА_37 показав місце неподалік 123 км. автодороги Р 48, де він 22.12.2018 року біля 8 год. 00 хв. знайшов гаманець з вказаними речами та документами.
Як видно із письмової заяви потерпілого ОСОБА_8 від 15.01.2019 року та протоколу огляду від 16.01.2019 року останній добровільно видав слідчому посвідчення водія серії НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_8 , згідно якого власником цього транспортного засобу є ОСОБА_8 , страховий поліс на цей автомобіль із картонним корінцем до нього, медичну довідку на ім`я ОСОБА_8 , пластикову картку «Всеукраїнське об`єднання учасників АТО» ім`я ОСОБА_8 , три ікони, одну банкноту номіналом 5 грн. серії СД №0782526, одну банкноту номіналом 1 долар США Е20049461Е, гаманець.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 показав, що саме ці речі, грошові кошти та документи йому повернув свідок ОСОБА_38 .
Згідно висновку експерта №12.-0037:19 від 11.03.2019 року станом на 21.12.2018 року ринкова вартість цього бувшого у використанні гаманця могла становити 391 грн. 07 коп.
Показання обвинувачених про те, що тілесні ушкодження потерпілому заподіяв лише ОСОБА_12 , а вони ОСОБА_13 та ОСОБА_14 розбороняли їх, - суд розцінює як дані з метою уникнення від кримінальної відповідальності і відхиляє їх, адже вони суперечать показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що його били усі обвинувачені. Не вірити цим показанням потерпілого у суду підстав немає. Крім того, як показали свідки : ОСОБА_39 та ОСОБА_40 - працівники поліції, які першими виявили обвинувачених, що спали в автомобілі, останні пояснювали їм, що у них з потерпілим виник конфлікт і вони побились.
Відхиляє суд і показання свідків: ОСОБА_41 , ОСОБА_42 про те, що потерпілий у телефонній розмові стверджував, що ОСОБА_13 його не бив, оскільки в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 вказує, що його били усі обвинувачені.
Беручи до уваги правові позиції Верховного Суду, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року (справа №640/6847/15-к, провадження №13-43 кс19), суд відхиляє клопотання сторони захисту про визнання недопустимими доказами відеозаписів з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції та речових доказів з підстав їх не відкриття стороні захисту, оскільки, як видно із протоколів про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, під час виконання вимог ст. 290 КПК України стороні захисту (як обвинуваченим так і їх захисникам) були відкриті усі матеріали досудового розслідування, в яких містились відомості про наявні речові докази та місце їх знаходження, а про наявність відеозаписів сторону захисту не тільки було повідомлено, а й вручено копії цих відеозаписів. Наявні в матеріалах кримінального провадження відеозаписи безпосередньо дослідженні судом у судовому засіданні і про те, що отриманні нею копії відеозаписів мають розбіжності із дослідженими судом відеозаписами сторона захисту не вказує .
Відхиляє суд і клопотання сторони захисту про визнання недопустими усіх доказів у даному кримінальному провадженні у зв`язку із проведенням розслідування не уповноваженим органом (зазначення у ЄРДР у списку слідчих, які здійснюють досудове розслідування слідчого ОСОБА_43 , який відсутній у постанові від 22.12.2018 року про доручення розслідування слідчій групі), адже досудове розслідування даних кримінальних правопорушень проведено слідчими Волочиського відділення поліції Городоцького відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області, яким, відповідно до ст.ст. 216, 218 КПК України, вони підслідні, і яким постановою заступника начальника Волочиського ВнП начальника СВ Городоцького ВП ГУНП в Хмельницькій області від 22.12.2018 року доручено проведення їх розслідування. Слідчий ОСОБА_44 , який помилково внесений у ЄРДР, будь яких слідчих розшукових дій у даному провадженні не проводив.
Вилучений під час його затримання у обвинуваченого ОСОБА_12 срібний ланцюжок зі срібним хрестиком оглянуті слідчим, що відображено у протоколі огляду від 14.01.2019 року та фототаблиці до нього, які стороні захисту відкриті; потерпілий впізнав цей ланцюжок з хрестиком як свій, якого у нього з шиї зірвав хтось з обвинувачених, за фотознімками, що зафіксовано у протоколі цієї слідчої дії від 15.01.2019 року; сам обвинувачений ОСОБА_12 у судовому засіданні підтвердив, що на фотознімках зафіксовано саме той ланцюжок з хрестиком, який вилучено у нього під час затримання. Автомобіль марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 оглянутий на місці його виявлення, виявлені у ньому речі, в тому числі і банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 вилучені та поміщені у сейф пакети, що відображено у протоколі огляду місця події від 22.12.2018 року та фототаблиці до нього, які стороні захисту відкриті, як і відкритий протокол огляду від 16.01.2019 року добровільно виданих потерпілим речей і документів, які йому повернув свідок ОСОБА_45 , до якого додано фотокопії цих речей і документів, які також відкриті стороні захисту.
Більше того, самих відомостей, що зафіксовані у вищезазначених документах, сторона захисту не оспорює.
Усі обвинувачені на момент вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність.
Згідно висновків судово - психіатричних експертиз №48 від 30.01.2019 року та №134 від 13.03.2019 року ОСОБА_12 та ОСОБА_14 на момент вчинення інкримінованих їм злочинів будь яким психічними захворюваннями чи тимчасовим розладом душевної діяльності не страждали, не страждають на такі і в даний час, а тому могли та можуть усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. За висновком стаціонарної судово психіатричної експертизи №133 від 13.03.2019 року ОСОБА_13 як на момент вчинення інкримінованих йому діянь виявляв, так і в даний час виявляє «дисоціальний розлад особистості, обтяжений психічними та поведінковими розладами особистості внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності»; проте як на момент вчинення інкримінованих йому злочинів він міг, так і в даний час може усвідомлювати значення свої дії і керувати ними.
Даючи оцінку таким висновкам експертів, суд знаходить їх науково аргументованими та достатньо обґрунтованими, таким, що відповідають об`єктивній поведінці обвинувачених. А тому, приймаючи ці висновки експертів до уваги, суд визнає усіх обвинувачених осудними.
Здійснивши, у відповідності до ст. 337 КПК України, судовий розгляд лише стосовно осіб, яким висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, в ході якого всебічно, повно та неупереджено з`ясувавши встановлені під час кримінального провадження обставини, перевіривши їх доказами, оцінивши ці докази з точки зору їх достовірності, належності, допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд, дотримуючись положень ст.62 Конституції України, відповідно до якої, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходить до наступних висновків.
На узбіччі автодороги Р-48, на відрізку між населеними пунктами с. Купіль Волочиського району Хмельницької області та смт. Базалія Теофіпольського району Хмельницької області обвинувачений ОСОБА_46 зірвав з шиї потерпілого срібного ланцюжка зі срібним хрестиком, чого обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не бачили, про це не знали, і попередньої змови на заволодіння цим майном потерпілого з ОСОБА_47 не мали. При цьому насильство для заволодіння цим майном обвинувачений ОСОБА_12 до потерпілого не застосовував.
Тут же усі обвинувачені, в тому числі і ОСОБА_12 , побили потерпілого не з корисливого мотиву і не з метою заволодіння чужим майном, а з метою спричинити йому тілесні ушкодження, адже обвинувачені не обшукували кишені лежачого на землі потерпілого, не забирали у нього кошти та майно хоча мали таку можливість. Як показав в у судовому засіданні сам потерпілий обвинувачені били його «з метою відбити йому пам`ять».
Умисел обвинувачених щодо тяжкості заподіюваних потерпілому тілесних ушкоджень був невизначений, тому вони мають нести відповідальність за фактично спричинені найбільш тяжкі тілесні ушкодження, а саме за спричинення середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження і додаткової кваліфікації за ч.2 ст. 125 КК України - за спричинення легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я,- не потребується.
Дії обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в цій частині суд перекваліфіковує з ч.2 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а ОСОБА_12 з ч.2 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та на ч.1 ст. 186 КК України (в редакції Закону №270 від 15.04.2008 року) - як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), адже, зриваючи з шиї потерпілого масивного срібного ланцюжка зі срібним хрестиком, він усвідомлював, що потерпілий відчуває це і, як показав в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 , він це відчував. За таких обставин дане викрадення чужого майна являється відкритим.
У відповідності ст.337 КПК України :
«ч.1. Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених цією статтею.
ч.3. З метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження».
Така зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення покращує становище усіх обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_12 , а тому, у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, може бути здійснена судом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд може перекваліфікувати кримінально каране діяння з однієї статті на декілька статей кримінального закону, які передбачають відповідальність за менш тяжкі злочини , якщо при цьому не погіршується становище засудженого і не порушується право останнього на захист. Призначене за сукупністю злочинів покарання не повинно бути більш суворим, ніж максимальне покарання, передбачене санкцією статті (санкцією частини статті) КК України, за якою було кваліфіковано кримінальне карне діяння у постанові про притягнення особи як обвинуваченого та у обвинувальному висновку.
За епізодом заволодіння гаманцем, грошовими коштами та банківською карткою потерпілого дії обвинуваченого ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України (в редакції Закону №270 від 15.04.2008 року), як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, адже цей злочин він скоїв після відкритого заволодіння срібним ланцюжком та хрестиком потерпілого, тому в його діях наявна кваліфікуюча ознака «повторність» та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
Про те, що викрадення офіційного документу належної ОСОБА_8 банківської картки ПАТ КБ «ПриватБанк» номер НОМЕР_2 обвинувачений ОСОБА_12 скоїв саме з корисливих мотивів зазначено у формулюванні обвинувачення за ч.1 ст. 357 КК України, викладеному в обвинувальному акті, а наявність у нього саме такого мотиву підтверджує та обставина, що він разом з ОСОБА_14 за допомогою цієї картки намагались зняти кошти в банкоматі АО1О5926, що по вул. Заводській, 9 в м. Теофіполі.
Законом України №2617-VІІІ від 22.11.2018 року, який набрав чинності з 01.07.2020 року у статтю 186 КК України внесено зміни, які посилюють кримінальну відповідальність, а тому, суд, у відповідності до ст.ст. 4, 5 КК України застосовує ст. 186 КК України в редакції, що діяла на час вчинення злочину.
Крім того, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються в тому , що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою між собою:
- 21.12.2018 року біля 21 год. 30 хв. неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою незаконного заволодіння належним ОСОБА_8 автомобілем марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , за попередньою змовою між собою, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, незаконно позбавили волі потерпілого ОСОБА_8 , а саме всупереч волі останнього помістили його у багажне відділення вказаного автомобіля, закрили кришку багажника, позбавивши останнього можливості самовільно його покинути. Утримуючи потерпілого ОСОБА_8 проти його волі в багажному відділенні вказаного автомобіля, завдаючи йому цим самим фізичних страждань, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 відкрили двері цього автомобіля, сіли в його салон, за допомогою ключа запустили двигун та розпочали рух зазначеним транспортним засобом, заволодівши таким чином належним ОСОБА_8 автомобілем марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ;
- 21.12.2018 року біля 23 год. після спричинення потерпілому ОСОБА_8 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, проти волі останнього, помістили його на заднє сидіння салону автомобіля марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та утримували його там проти його волі до 05 год. 00 хв. 22.12.2018 року;
- в період із 23 год. 00 хв. 21.12.2018 року по 05 год. 00 хв. 22.12.2018 року під час руху автомобіля «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номер НОМЕР_1 по автодорозі Р-48, на задньому сидінні якого знаходився потерпілий ОСОБА_8 , під час спілкування між собою, діючи умисно, висловлювали неодноразові погрози вбити ОСОБА_8 , з метою позбавлення його можливості повідомити правоохоронні органи про вчинені щодо нього протиправні дії, які потерпілий ОСОБА_8 сприйняв як реальні, адже за такої обстановки та обставин, у нього були реальні підстави побоюватись здійснення цих погроз.
Тобто ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачується в скоєнні злочинів, передбачених:
- за ч.3 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозами застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого);
- за ч. 2 ст. 146 КК України (незаконне позбавлення волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалася заподіянням потерпілому фізичних страждань);
- ч. 1 ст. 129 КК України (погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватись здійснення цієї погрози).
В судовому засіданні обвинувачені заперечили факт вчинення цих злочинів показавши, що потерпілого в багажне відділення автомобіля марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 не поміщали, цим автомобілем незаконно не заволодівали, потерпілого в цьому автомобілі проти його волі не утримували і вбити його не погрожували. Зокрема вони показали, що біля будинку ОСОБА_12 за кермо автомобіля сів потерпілий, а вони обвинувачені в салон цього автомобіля і розпочали рух у м. Теофіполь на зустріч з військовим комісаром, про яку по телефону домовився сам ОСОБА_8 . Будучи в стані алкогольного сп`яніння, потерпілий не справився з керуванням, з`їхав з дороги, забуксував у снігу та сам запропонував Урбану сісти за кермо автомобіля, щоб виїхати, а сам сів на заднє його сидіння і заснув.
Свідок ОСОБА_17 (мати обвинуваченого ОСОБА_12 ) своїми показами в судовому засіданні підтвердила, що у вказаний вечір до неї в дім зайшли ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілий. Усі були в стані алкогольного сп`яніння. Урбан з ОСОБА_18 розбудили сина, той повідомив, що їде з хлопцями і усі почали виходити на вулицю. Коли вона вслід за сином вийшла на вулицю, то бачила як ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та потерпілий шарпались біля автомобіля. Син підійшов до них, вони усі четверо сіли в салон автомобіля і поїхали, а вона пішла в будинок. Після цього чула, що автомобіль буксував та довго не міг завестись.
Про те, що у вказаний час та місці автомобіль, який приїжджав до ОСОБА_12 , поряд із сусіднім домоволодінням довго буксував і його виштовхувало декілька хлопців показала свідок ОСОБА_48 та ОСОБА_20 , а свідки: ОСОБА_22 та ОСОБА_24 що біля сусіднього з ОСОБА_12 домоволодіння побачили обвинувачених, які знаходились біля автомобіля, що з`їхав з дороги і застряг в снігу, а в салоні на задньому сидінні цього автомобіля знаходилась ще одна особа.
Обвинувачені стверджують, що цією особою був перебуваючий у стані сильного алкогольного сп`яніння потерпілий і такі їх показання узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_48 , ОСОБА_20 .
Потерпілий же, стверджуючи, що обвинувачені силою помістили у багажне відділення автомобіля, не зміг пояснити конкретний механізм цього поміщення та хто з обвинувачених які конкретно дії виконував, пояснивши, що при цьому йому ніхто із обвинувачених застосуванням насильства йому не погрожував (обвинуваченим інкриміновано незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане саме з погрозами застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого).
Не зміг пояснити потерпілий чому зайшов у будинок ОСОБА_12 , адже сам показав, що як тільки доставив ОСОБА_18 та Урбана в с. Писарівка, ті розрахувались з ним за надані послуги, заплативши йому 100 грн.; чому не залишив вказаний будинок та не поїхав із с. Писарівка, коли ОСОБА_14 та ОСОБА_13 пішли в іншу кімнату будити ОСОБА_12 і були відсутні біля 10 хв. Вказуючи про те, що не пам`ятає про обставини його незаконного утримання обвинуваченими на задньому сидінні автомобіля, потерпілий разом з тим показав, що разом з обвинуваченими в салоні цього автомобіля вживав спиртні напої.
Крім того, усі обвинувачені в судовому засіданні показали, що саме з ініціативи потерпілого у вказаний вечір вони, на зазначеному автомобілі, за кермо якого сів перебуваючий у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 , від домоволодіння ОСОБА_12 вирушили у м. Теофіполь на зустріч з військовим комісаром, з яким потерпілий обіцяв домовитись про призов ОСОБА_13 на військову службу і до якого він попередньо зателефонував. Лише у зв`язку з тим, що потерпілий не справився з керуванням, з`їхав з дороги і застряг у снігу, за кермо автомобіля, на прохання самого потерпілого, сів ОСОБА_13 .
Як видно із роздруківки телефонних з`єднань, тимчасовий доступ до яких, наданий ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 28.03.2019 року в період часу з 19 год. 08 хв. по 19 год. 19 хв. 21.12.2018 року зафіксовано три вихідних дзвінки з абонентського номеру « НОМЕР_9 », яким на той час користувався потерпілий ОСОБА_8 на абонентський номер « НОМЕР_10 » (розмова тривала, відповідно, 67 сек., 82 сек. та 145 сек.)
Як видно із наданої стороною захисту фототаблиці та письмової заяви військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_49 , останній станом на 21.12.2018 року користувався мобільним телефоном з абонентським номером « НОМЕР_10 ».
Про зміст цих розмов потерпілий в судовому засіданні не повідомив, а після з`ясування цих обставин судом, у судові засідання не з`явився, подав заяву про проведення судового розгляду та закінчення провадження у його відсутності.
Більше того на цей же номер телефону 21.12.2018 року о 19 год.30 хв. було здійснено телефонний дзвінок з мобільного телефону з абонентським номером « НОМЕР_5 », яким на той час користувався обвинувачений ОСОБА_13 .
Дані обставини повністю підтверджують показання обвинувачених про те, що у Теофіполь вони їхали на зустріч із військовим комісаром, з яким потерпілий мав домовиться про призов ОСОБА_13 до Збройних Сил України, а також вказують на нещирість потерпілого при дачі показань в суді.
Крім того, в момент їх виявлення працівниками поліції усі обвинувачені спали в салоні автомобіля «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому ніхто з них не перебував місці водія. Сам автомобіль мав механічні пошкодження переднього бампера.
В судовому засіданні потерпілий заявив, що з приводу пошкодження автомобіля ні до кого претензій не має, оскільки пошкодив його коли сам перебував за кермом, проте про коли саме та за яких обставин це відбулось не повідомив.
За таких обставин по справі, дотримуючись положень ч.3 ст. 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що самих по собі неконкретних та непослідовних показань потерпілого про його незаконне позбавлення волі та незаконне заволодіння його транспортним засобом, які суперечать показанням обвинувачених та вищенаведених свідків, є недостатньо для доведення наявності факту самої події цих злочинів, а тому за цим обвинуваченням обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підлягають виправдання на підставі п.1 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що вчинено кримінальні правопорушення, в яких обвинувачуються особи.
Що стосується обвинувачення за ч.1 ст.129 КК України, то сам потерпілий у судовому засіданні показав, що коли знаходився в автомобілі, то чув розмову між обвинуваченими про те, що «він нам не потрібен», однак хто саме говорив ці слова і кого саме стосувалась ця розмова,- він не знає. При цьому він підтвердив, що обвинувачені в салоні автомобіля пригощали його горілкою, щоб він потерпілий не помер від того, що вони його побили.
За таких обставин в діях обвинувачених відсутній склад інкримінованого їм, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України злочину і за цим обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 підлягають виправданню на підставі другого речення ч.1 ст. 373, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України (оскільки встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).
При обранні обвинуваченим виду та міри покарання враховується визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обвинувачений ОСОБА_12 характеризуються позитивно, має на утриманні 3 неповнолітніх дітей, приймав безпосередню участь в АТО, являється ветераном війни учасником бойових дій.
ОСОБА_13 характеризується посередньо, хворіє.
ОСОБА_14 характеризується негативно, виховує 2 неповнолітніх дітей.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд визнає його безпосередню участь в АТО.
Судимості ОСОБА_12 та ОСОБА_14 в силу ст. 89 КК України погашені, тому вони є особами, які раніше не судимі.
Вищевказані судимості ОСОБА_50 не погашені, адже один із злочинів, за які він судимий до покарання у виді позбавлення волі, є тяжким, а тому строк погашення судимості, у відповідності до ст. 89 КК України, становить 6 років з дня відбуття покарання. ОСОБА_13 відбув покарання 08.01.2014 року, а 21.12.2018 року, тобто до спливу 6 річного строку, він скоїв новий злочин. Тому він є раніше судимого особою.
Усі обвинувачені скоїли умисний середньої тяжкості злочин, а ОСОБА_12 ще й корисливі злочини, один з яких тяжкий. Усі обвинувачені в скоєному не розкаялись, адже розкаяння, як зазначив Верховний Суд у постанові від 18.09.2019 року (справа №166/1065/18), передбачає визнання факту вчинення злочинних дій, відверте визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, бажання виправити наслідки вчиненого. Нічого цього обвинувачені не робили.
Обставиною, що обтяжує покарання усім обвинуваченим є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що виправлення кожного із обвинувачених можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і кожному із них слід призначити покарання у виді позбавлення волі.
Саме покарання у виді позбавлення волі є необхідне та достатнє для виправлення обвинувачених, попередження вчинення нових злочинів як ними самими так і іншими особами.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення кожного обвинуваченого слід зарахувати в строк покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі і оскільки строк попереднього ув`язнення ОСОБА_13 та ОСОБА_14 перевищує строк покарання, то їх слід визнати такими, що відбули призначене покарання, звільнити з-під варти з зали суду, скасувавши запобіжний захід .
Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили слід залишити тримання під вартою, адже він засуджується до покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, і з врахуванням даних про його особу, суд приходить до переконання про продовження існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків переховування від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст.174 КПК України, арешт, накладений ухвалами слідчих суддів Волочиського районного суду Хмельницької області від 27.12.2018 року, на речові докази слід скасувати , адже необхідність в такому арешті відпала, а самі речові докази, у відповідності до ст. 100 КПК України слід:
- автомобіль марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , страховий поліс на цей автомобіль із картонним корінцем до нього, три ікони, 1 банкноту номіналом 5 грн., одну банкноту номіналом 1 долар США, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , медичну довідку на ім`я ОСОБА_8 , пластикову картку «Всеукраїнське об`єднання учасників АТО» ім`я ОСОБА_8 , - залишити потерпілому ОСОБА_8 за належністю;
- пластикову картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , молоток з деревяною ручкою, металеву трубу, дві металеві фомки, пластиковий ковпачок від балончика червоного кольору, пластиковий розпилювач білого кольору, пластикову трубку для розпилення червоного кольору, срібний ланцюжок сірого кольору зі срібним хрестиком сірого кольору, зимову чоловічу куртку, чоловічі джинсові штани, гаманець - повернути потерпілому ОСОБА_8 за належністю;
- мобільний телефон «Леново», 3 шоколадних батончики «Міленіум», список документів для оформлення особової справи, ланцюжок жовтого кольору, пластикову картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_11 , цигарки марки «Вест», жувальну гумку «Екліпс», - повернути обвинуваченому ОСОБА_12 за належністю;
- мобільний телефон марки «Prestigio» білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 . ІМЕІ2: НОМЕР_4 із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_5 , - повернути обвинуваченому ОСОБА_13 ;
- посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_51 , - повернути ОСОБА_52 ;
- грошові кошти в сумі 227 грн. 35 коп. повернути обвинуваченому ОСОБА_14 ;
- DVD-R диски зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- змиви, скляну пляшку із написом «Меdoff», пластиковий стаканчик, чотири банківські чеки, недопалок цигарки, знищити.
Документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судово товарознавчої експертизи №12.1-0037:19т від 11.03.2019р. становлять 2288 грн. 00 коп. і у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченого ОСОБА_12 , адже злочини (ч.1 ст.186, ч.2 ст. 186 КК України), під час досудового розслідування яких було залучено експерта, скоїв лише він один.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.186 КК України (в редакції Закону №270 від 15.04.2008 року), ч.1 ст.122 КК України, ч.2 ст.186 КК України (в редакції Закону №270 від 15.04.2008 року), ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.122 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців;
- за ч.1 ст. 186 КК України (в редакції Закону №270 від 15.04.2008 року) - у виді позбавлення волі строком на 2 роки;
- за ч.2 ст.186 КК України (в редакції Закону №270 від 15.04.2008 року) - у виді позбавлення волі строком на 4 роки;
- за ч.1 ст.357 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 рік;
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_12 залишити попередній тримання під вартою.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_12 рахувати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши, на підставі ч.5 ст. 72 КК України, у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 22.12.2018 року до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави 2288 грн. документально підтверджені витрати на залучення експерта.
ОСОБА_12 визнати невинуватим в скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст.146, ч.1 ст. 129 КК України та виправдати його:
- за ч.3 ст. 289 КК України - оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються,
- за ч.2 ст. 146 КК України - оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються,
- за ч.1 ст. 129 КК України - оскільки встановлена відсутність в його діях складу цього злочину.
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення ОСОБА_13 з 22.12.2018 року по 17.08.2020 року зарахувати в строк покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі та визнати його таким, що відбув призначене покарання.
ОСОБА_13 визнати невинуватим в скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст.146, ч.1 ст. 129 КК України та виправдати його:
- за ч.3 ст. 289 КК України - оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються,
- за ч.2 ст. 146 КК України - оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються,
- за ч.1 ст. 129 КК України - оскільки встановлена відсутність в його діях складу цього злочину.
Запобіжний захід скасувати.
ОСОБА_13 звільнити з-під варти з зали суду негайно.
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення ОСОБА_14 з 22.12.2018 року по 17.08.2020 року зарахувати в строк покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі та визнати його таким, що відбув призначене покарання.
ОСОБА_14 визнати невинуватим в скоєні злочинів, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст.146, ч.1 ст. 129 КК України та виправдати його:
- за ч.3 ст. 289 КК України - оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються,
- за ч.2 ст. 146 КК України - оскільки не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачуються,
- за ч.1 ст. 129 КК України - оскільки встановлена відсутність в його діях складу цього злочину.
Запобіжний захід скасувати.
ОСОБА_14 звільнити з-під варти з зали суду негайно.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 27.12.2018 року на речові докази.
Речові докази :
- автомобіль марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , страховий поліс на цей автомобіль із картонним корінцем до нього, три ікони, 1 банкноту номіналом 5 грн., одну банкноту номіналом 1 долар США, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки «Ford» моделі «Escort» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , медичну довідку на ім`я ОСОБА_8 , пластикову картку «Всеукраїнське об`єднання учасників АТО» ім`я ОСОБА_8 , - залишити потерпілому ОСОБА_8 ;
- пластикову картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , молоток з деревяною ручкою, металеву трубу, дві металеві фомки, пластиковий ковпачок від балончика червоного кольору, пластиковий розпилювач білого кольору, пластикову трубку для розпилення червоного кольору, срібний ланцюжок сірого кольору зі срібним хрестиком сірого кольору, зимову чоловічу куртку, чоловічі джинсові штани, гаманець - повернути потерпілому ОСОБА_8 ;
- мобільний телефон «Леново», 3 шоколадних батончики «Міленіум», список документів для оформлення особової справи, ланцюжок жовтого кольору, пластикову картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_11 , цигарки марки «Вест», жувальну гумку «Екліпс», - повернути обвинуваченому ОСОБА_12 ;
- мобільний телефон марки «Prestigio» білого кольору ІМЕІ1: НОМЕР_3 . ІМЕІ2: НОМЕР_4 із стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер НОМЕР_5 , - повернути обвинуваченому ОСОБА_13 ;
- посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_51 , - повернути ОСОБА_53 ;
- грошові кошти в сумі 227 грн. 35 коп. повернути обвинуваченому ОСОБА_14 ;
- DVD-R диски зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- змиви, скляну пляшку із написом «Меdoff», пластиковий стаканчик, чотири банківські чеки, недопалок цигарки, знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особами, які утримуються під вартою у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.
Вирок вступає в закону силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а інші учасники судового провадження вправі отримати копію вироку в суді.
Головуючий
Судді