Провадження № 1-кс/127/8563/20
У Х В А Л А
Іменем України
04 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача - інспектора сектору дізнання Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач - інспектор сектору дізнання Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 02.09.2020 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що Вінницьким відділом поліції до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомотсі під №0000225 від 02 вересня 2020, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2020 працівниками ВКП по вул. Князів Коріатовичів, 127 було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу по АДРЕСА_1 , в якої під час проведення поверхневого огляду було виявлено та вилучено фольговий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, яку в подальшому було упаковано до спец. пакету НПУ SUD1062015. Дані речі вона зберігала при собі без мети збуту.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження містяться дані про речовину рослинного походження та порошкоподібну речовину, прекурсорів чи їх аналогів, на думку слідчого необхідно накласти арешт на вищевказані вилучені речі.

На даний час висновку експерта, на підставі якого можна зробити висновок про те, що вилучені речовини відносяться до заборонених до обігу у органу досудового слідства немає, а відтак вилучені речі на даний час перебувають у статусі тимчасово вилученого майна. Разом з тим, є достатні підстави вважати, що виявлені під час огляду речі відповідно до п. 1, 3, ч. 2 ст. 167 КПК України та є використаними як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

З огляду на викладене дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Дізнавач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак 02.09.2020 звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, у якій також зазначила, що вказане клопотання підтримує в повному обсязі.
Власник вилученого майна про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений дізнавачем належним чином, однак в судове засідання не з`явився.
Суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу відповідно до вимог частини першої статті 172 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, а відтак підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

З матеріалів справи вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.09.2020 працівниками ВКП по вул. Князів Коріатовичів, 127 було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу по АДРЕСА_1 , в якої під час проведення поверхневого огляду було виявлено та вилучено фольговий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, яку в подальшому було упаковано до спец. пакету НПУ SUD1062015. Дані речі вона зберігала при собі без мети збуту.

За даним фактом Вінницьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області розпочато досудове розслідування зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000225 від 02 вересня 2020 року, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Наведені обставини підтверджуються протоколом огляду місця події від 01.09.2020.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Наведене свідчить про те, що вилучені речі, які було вилучено під час огляду є тимчасовим вилученим майном та відповідно до статті 98 КПК України мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому на дане майно слід накласти арешт.
Крім того, на думку суду, на час розгляду клопотання є достатні підстави вважати, що виявлені в ході огляду вищеперераховані речі є забороненими в обігу та мають значення для досудового розслідування і можуть бути використані як докази під час судового розгляду, а також бути предметом дослідження при проведенні судових експертиз.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання дізнавача про накладення арешту на вищевказане майно, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 40-1, 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на фольговий згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, яку в подальшому було упаковано до спец. пакету НПУ SUD1062015.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на дізнавача - інспектора сектору дізнання Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Зобов`язати дізнавача - інспектора сектору дізнання Вінницького ВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя