04 серпня 2020 року м. Запоріжжя
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має професійно-технічну освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, на утримані дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, в силу ст.89 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,-
08.08.2018 приблизно о 23 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час лайки з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень двом особам, розуміючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, перебуваючи навпроти дверей під`їзду №2 буд. АДРЕСА_2 , за допомогою невстановленого предмету, що має колюче-ріжучі властивості, наніс потерпілому ОСОБА_6 один удар в область черевної порожнини останнього з лівого боку, чим згідно висновку експерта №1103 від 28.08.2018 спричинив проникаюче поранення живота ліворуч з ушкодженням брижі тонкої кишки, що кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи без розриву в часі, ОСОБА_7 зробив крок у бік потерпілого ОСОБА_9 та тим же предметом, що має колюче-ріжучі властивості, наніс один удар в область грудної клітини з лівого боку останнього, чим згідно висновку експерта №1104 від 28.08.2018, спричинив проникаюче поранення грудної клітки ліворуч в ділянці 8-го міжреберного проміжку, що проникає у черевну порожнину з ушкодження по ходу ранового каналу нижньої долі лівої легені, селезінки та шлунку, з накопиченням крові у плевральній та черевній порожнинах ліворуч, накопиченням повітря у м`яких тканинах грудної клітки ліворуч, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя та що спричинило втрату потерпілим ОСОБА_9 органу селезінки, яку 09.08.2018, у ході проведення оперативного втручання, видалено шляхом здійснення спленектомії.
Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ст. 337 КПК України.
У ході судового розгляду було допитано обвинуваченого, потерпілих, свідків, експерта та досліджено зібрані під час досудового розслідування та судового розгляду, надані сторонами докази.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково, не визнає кваліфікацію інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України. Суду пояснив, що покази, які надали потерпілі не відповідають дійсності, і повідомив наступні обставини. 08.08.2018 ввечері він зустрівся зі своїм приятелем ОСОБА_10 , який запропонував випити пиво. В той вечір, до приходу ОСОБА_10 , він випив десь 200 гр. горілки. Після чого, він та ОСОБА_10 пішли до магазину «АТБ» і купили пляшку пива «Чернігівське». ОСОБА_10 попрохав його провести його додому, тому що був напідпитку. Вони дійшли до під`їзду на вулиці Перемоги, буд. 75-б, та сіли на лавки, які були розташовані біля цього під`їзду, напроти один одного. У цей час, до них підійшли двоє молодих людей, один з них був ОСОБА_11 , який почав лаятись і підійшов до ОСОБА_10 , після чого той одразу впав. В цей же час до нього підійшов ОСОБА_12 і вдарив його по нозі, а потім наступив йому на ногу. Коли він обернувся, то побачив перед своїм обличчям якийсь гострий, металевий предмет, який було загорнуто в газету. Схопив ОСОБА_13 за руку, в якій останній тримав цей предмет та у ході боротьби ОСОБА_13 фактично сам наніс собі тілесне ушкодження в живіт. Після чого ОСОБА_13 втік, а предмет залишився у нього в руках. У цей же час, на нього почав нападати ОСОБА_14 , та вони довго боролися і він наніс ОСОБА_14 удар в плече предметом, який був у нього в руках. Потім ненадовго припинилася бійка і ОСОБА_14 вдруге напав на нього, у ході чого він виставив ніж, але ОСОБА_14 ухилився, бо відскочив. Коли в черговий раз ОСОБА_14 нападав, він, у ході бійки, наніс йому удар цим предметом в живіт. Зазначив, що жодного умисла на вбивство у нього не було, він тільки хотів себе захистити, був в стані алкогольного сп`яніння, але пам`ятає все що казали і хто говорив, він нікому не хотів причинити шкоди. Коли ОСОБА_14 почав тікати, він викинув цей предмет, і пішов до сусіднього будинку, де було світліше, щоб викликати поліцію. Просив суд перекваліфікувати обвинувачення, оскільки вважає, що в його діях вбачається перевищення мір необхідної оборони.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 , суду пояснив, що 08.08.2018 він з його братом поверталися з магазину приблизно о 11 годині - початок 12 години вечора, підійшли до під`їзду свого будинку по АДРЕСА_2 . Біля під`їзду на лавочках сиділи ОСОБА_7 зі іншою особою - ОСОБА_15 . Він з братом зупинилися покурити та почули як вказані особи говорили дуже голосно із застосуванням нецензурної лайки. Вказані лавочки розташовані від під`їзду десь в 1,5 метрах. Він зробив їм зауваження, попрохав розмовляти тихіше та відвернувся, продовжуючи курити. До вказаних осіб він не наближався. Через деякий час, боковим зором він побачив, що ОСОБА_7 вже знаходиться біля нього і одразу відчув ножовий удар в живіт. Його брат ОСОБА_16 , який знаходився поруч відштовхнув його, і він вважає, що саме в цей момент ОСОБА_7 наніс предметом схожим на ніж удар його брату. В цей час, на балкон 4 поверху вийшла їх мати, яка чула як ОСОБА_7 кричав, його брат їй крикнув щоб вона викликала швидку, а сам пішов вздовж будинку до лікарні. Пройшовши трохи далі, він побачив автомобіль, біля якого перебували хлопці, яких він попросив відвести його до лікарні. Також, пояснив, що на той момент він погано розумів куди саме йому було нанесено удар, але по шраму удар був нанесений в ліву сторону живота біля пупка. Щодо іншої особи, який перебував з ОСОБА_7 , пояснив, що той теж встав з лавочки та одразу впав, оскільки перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. При цьому, пояснив, що він добре пам`ятає, що ОСОБА_7 був вдягнений в світлу сорочку з коротким рукавом та шорти, на голові була панама, його знайомий був вдягнений теж у сорочку з коротким рукавом та джинси. Зазначив, що з ОСОБА_7 , в той вечір він з братом не спілкувалися, словесної перепалки не було, у останнього був пакет, в якому, як він вважає, був ніж або предмет схожий на ніж. Коли він перебував у лікарні, то приїхали співробітники поліції, та ОСОБА_7 він впізнав по одежі, запам`ятав що він був нижчий від ОСОБА_7 зростом.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що ввечері вони з братом поверталися з магазину, зупинилися біля свого під`їзду покурити, на лавочках біля під`їзду сиділи ОСОБА_7 з іншою особою ОСОБА_15 та дуже голосно розмовляли, при цьому висловлювалися нецензурною лайкою. Він із своїм братом ОСОБА_13 зробили їм зауваження, щоб вони не розмовляли так голосно. ОСОБА_7 поводив себе неадекватно, його знайомий практично спав, бо сидів з опущеною донизу головою і тільки іноді її підіймав. Пройшло декілька хвилин і ОСОБА_7 встав і підійшов до них, в руках у нього був згорток пакет, з якого він дістав предмет, схожий на ніж, він бачив широке лезо, та наніс удар його брату, після чого він відштовхнув свого брата, та в цей момент ОСОБА_7 наніс удар цим предметом йому у бік, а коли він почав відходити наніс удар в плече. Брат ОСОБА_13 пішов уздовж будинку, тримаючись за живіт. При цьому, ОСОБА_7 кричав, що поріже їх. Зазначив, що ОСОБА_7 був одягнутий у світлу сорочку з коротким рукавом, на голові була панама. Мати викликала швидку, та перебуваючи в кареті швидкої допомоги, до нього підійшли співробітники поліції з ОСОБА_7 , на якого він вказав, як на особу, яка нанесла йому тілесні ушкодження.
Допитана в судовому засіданні 14.07.2019 свідок ОСОБА_17 (мати потерпілих), суду пояснила, що події того вечора пам`ятає добре. 08.08.2018 ввечері, приблизно об 11 годині, вона знаходилась вдома за адресою: АДРЕСА_3 . Її сини: ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , пішли проводжати свою знайому, вона їм подзвонила та попросила їх купити хліба, оскільки неподалік розташований магазин АТБ (цілодобовий). Через деякий час, вона почула крики біля під`їзду та голоси своїх дітей, вийшла на балкон і побачила як ОСОБА_13 біжить по алеї і кричить : «мама викликай швидку, нас підрізали». Телефон був на зарядці і вона пішла до сусідів на другий поверх і попросила сусідку ОСОБА_18 викликати швидку допомогу, а сама з чоловіком ОСОБА_19 - ОСОБА_20 пішли на вулицю. ОСОБА_7 стояв біля під`їзду, а іншій чоловік лежав біля лавочки. Ігор побіг до ОСОБА_14 , а їй сказав не виходити із під`їзду. Коли приїхала поліція вона вийшла з під`їзду. ОСОБА_7 розповідав поліції, що на нього напали, останній вів себе агресивно, погрожував, казав що підрізав іноземців, одного убив, а іншого підрізав. ОСОБА_14 сказав їй щоб вона йшла шукати ОСОБА_13 , оскільки його було поранено. Вона подзвонила дочці ОСОБА_13 , після чого прийшла колишня дружина ОСОБА_13 , та вони разом пішли шукати ОСОБА_13 . Також, пояснила, що пізніше на вулицю вийшли ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , які сказали, що бачили з балкона хто куди біг. При цьому, пояснила, що три вікна її квартири, на 4 поверсі, виходять у двір на під`їзд, перед під`їздом хороше освітлення, розташовані дві лавки, невисокі кущі, які ростуть біля дороги. В цей час, вона чула біля під`їзду гучну розмову, коли виглянула то побачила що на лавочці сиділи двоє, ОСОБА_7 був у жовтій кепці, з полотенцем на шиї, одягнутий у світлу сорочку з коротким рукавом та шорти. Про те, що ОСОБА_13 перебуває у лікарні, вона дізналася від медичних працівників швидкої допомоги. Зазначила, що самого конфлікту вона не бачила, але чула крики ОСОБА_13 , а ОСОБА_14 вона побачила тільки коли вийшла, він сховався біля сміттєвих баків.
Допитана в судовому засіданні 04.07.2019 свідок ОСОБА_23 , суду пояснила, що вона є колишньою дружиною потерпілого ОСОБА_24 . Влітку 2018 року пізно вночі, приблизно о 12 годині, вона поверталась додому з роботи та почула крики, коли прийшла додому дочка сказала, що дзвонила свекруха і сказала, що ОСОБА_13 поранили та його треба шукати. Вона вдяглася, взяла дитину і пішла до свекрухи, де перебувала її свекруха, а також були працівники поліції, та ОСОБА_7 , який був у кайданках. Поведінка ОСОБА_7 була неадекватною, він розповідав як побив ОСОБА_13 , показував як наносив удари. Самого конфлікту вона не бачила, потерпілих характеризує позитивно, зазначила, що вони є людьми неконфліктними.
Допитана в судовому засіданні 08.07.2019 свідок ОСОБА_25 , суду пояснила, що вона працює в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області. На початку серпня 2018 року, перебуваючи на чергуванні разом із ОСОБА_26 , отримали виклик від чоловіка, який повідомив про конфлікт, напад та необхідність терміново приїхати до буд. АДРЕСА_2 , заявником був ОСОБА_7 . Приїхавши за вказаною адресою, там перебували: один з потерпілих, якого передали лікарям швидкої допомоги, яка в цей час приїхала. ОСОБА_7 знайшли біля під`їзду цього будинку, він був у білій сорочці та на шиї був шарф, на сорочці була пляма крові, за візуальними ознаками перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_7 , у ході розмови, не заперечував що був причетний до події, розповів, що у нього був ніж, але куди він його подів не повідомив, поводив себе спокійно і розповідав обставини конфлікту.
Допитана в судовому засіданні 09.07.2019 ОСОБА_27 суду пояснила, що вона є сусідкою потерпілого ОСОБА_28 , живе на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_4 . 08.08.2018 об 11-30 годині вечора, до неї прийшла мати ОСОБА_29 , яка також проживає у цьому будинку, і попросила допомоги. Після чого, ОСОБА_30 , її чоловік ОСОБА_31 , який весь час був з нею, довго не могли вийти з під`їзду, оскільки ОСОБА_7 , який перебував біля їхнього під`їзду, їм погрожував. Коли вони разом всі вийшли з під`їзду, ОСОБА_7 сидів на лавочці біля під`їзду, вже приїхала швидка допомога та співробітники поліції. Також пояснила, що вона бачила, що інший чоловік ОСОБА_10 , який був з ОСОБА_7 лежав біля лавки. Ніж у ОСОБА_7 вона не бачила, але бачила у нього в руках якийсь згорток: чи пакет чи газету. ОСОБА_7 був дуже п`яний, але спитав: «А що, вони ще живі? Я думав що повбивав їх». Також повідомила, що не була очевидцем цієї події, але на її думку всі події міг бачити ОСОБА_32 .. ОСОБА_33 бачила в кареті швидкої допомоги, він стікав кров`ю, а також бачила як він впізнав ОСОБА_7 .
Допитаний в судовому засіданні 09.07.2019 ОСОБА_34 , суду пояснив, що є сусідом потерпілих, проживає на четвертому поверсі будинку АДРЕСА_2 і пам`ятає подію яка відбулася влітку минулого року. Біля 11-12 години ночі, він знаходився у себе вдома, відпочивав та почув крик знайомого ОСОБА_13 , який кричав, щоб мати викликала швидку. Коли він визирнув у вікно, то побачив ОСОБА_7 , який ходив и кричав: «всіх поріжу, понаїхали», в руках у нього був предмет, схожий на ніж. Також повідомив, що чув голос ОСОБА_14 і чув як хтось кричав щоб викликали поліцію, на що ОСОБА_7 повідомив, що він сам викличе поліцію і почав дзвонити, повідомляючи про те, що на нього начебто напали. Пояснив суду, що його балкон виходить на дві лавочки, які розташовані біля під`їзду будинку, освітлення було дуже добре, і він бачив як ОСОБА_13 біг в бік алеї роз з криками про допомогу, ОСОБА_14 він не бачив. Зазначив, що ОСОБА_7 вів себе вкрай агресивно, махав ножом та кричав про те, що понаїхали сюди іноземці. Чоловік, який перебував з ОСОБА_7 , лежав за лавочкою, потім він піднявся і пішов. На його думку цей чоловік конфлікту не бачив. ОСОБА_7 ходив біля під`їзду, а потім пішов в напрямку вул. Перемоги і коли повернувся був вже без ножа. Потім під`їхала поліція, як під`їхала швидка допомога він не бачив. Потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 характеризує позитивно.
Допитаний в судовому засіданні 10.07.2019 свідок ОСОБА_35 , суду пояснив, що з ОСОБА_7 він знайомий біля 10 років. В літку минулого року, він повертався з роботи, зайшов до ОСОБА_7 додому, та запропонував йому попити пива. До квартири ОСОБА_7 він не заходив, оскільки останній живе на першому поверсі, тому він покликав його у вікно і чекав коли той вийде на двір. Потім вони разом пішли до магазину «АТБ», де були приблизно 5 хвилин, купили пляшку пива і пішли на лавочку навпроти магазину, пиво поклали в пакет, який був у нього та в якому знаходились залишки продуктів які він брав на роботу. Також пояснив, що у ОСОБА_7 в руках нічого не було, також не було ні сумки, ні ременю. Пам`ятає, що він із ОСОБА_7 пив пиво на лавочці, подальші подій він не пам`ятає. Також пояснив суду, що пам`ятає як він йшов додому і його зупинили співробітники поліції. На ньому була сорочка, яка була порвана з одного боку, але він не пам`ятає внаслідок чого вона розірвалась. Повідомив суду, що всі події які відбулися в той вечір йому повідомили співробітники поліції, але сам він ніякого конфлікту не пам`ятає, оскільки був в стані сильного алкогольного сп`яніння, останнє що він пам`ятає, як розмовляв з ОСОБА_7 на тему його працевлаштування. З потерпілими він не знайомий, але пояснив що неодноразово бачив їх, тому що мешкають неподалік в одному дворі. ОСОБА_7 характеризує добре, зазначивши, що останній випиває як і всі.
Окрім показів обвинуваченого, потерпілих, свідків, у судовому засіданні досліджено письмові докази, а саме.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.08.2018 з доданими фототаблицями до нього, проведено огляд прибудинкового майданчику за адресою АДРЕСА_2 , де під час огляду було виявлено та вилучено два змиви з нашаруванням речовини бурого кольору та марлево-ватні тампони (т.2 а.с 12-22), які постановою про визнання речових доказів від 15.08.2018 визнані речовими доказами (т. 2 а.с. 23-24).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.08.2018, з доданими фототаблицями, у приміщенні приймального відділення КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», оглянуто та вилучено посвідчення та одяг потерпілого ОСОБА_6 , із слідами крові (т. 2 а.с. 25-27), які постановою про визнання речових доказів від 09.08.2018 визнані речовими доказами (т. 2 а.с. 31-32).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.08.2018, з доданими фототаблицями, у приміщенні приймального відділення КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», оглянуто та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_9 , із слідами крові (т. 2 а.с. 33-36), які постановою про визнання речових доказів від 15.08.2018 визнані речовими доказами (т. 2 а.с. 37-38) та на які ухвалою слідчого судді від 14.08.2018 накладено арешт (т.2 а.с.43-44).
Відповідно до протоколу огляду предмета від 06.09.2018, з доданими фототаблицями, оглянуто речі вилучені у ОСОБА_7 (зв`язка ключів, мобільний телефон, при огляді журналу викликів, встановлено наявні вихідні виклики 08.08.2018 та 09.08.2018, коробка сірників, блістер з пігулками) (т. 2 а.с. 57-62), які постановою про визнання речовими доказами від 15.08.2018 визнано речовими доказами (т.4 а.с.120-121) та на які ухвалою слідчого судді від 14.08.2018 накладено арешт (т. 2 а.с. 67-68).
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 15.08.2018, змиви: на марлевий тампон з кисті лівої руки; з кисті правої руки, вільні кінцівки нігтьових пластин ліво та правої рук ОСОБА_7 , визнано речовими доказами (т.4 а.с. 122-123).
Відповідно до листа заступника директора КУ «ТМО «ОЦЕМДМК» від 21.08.2018 та копії картки виїзду швидкої медичної допомоги №1593-А від 08.08.2018, зазначено інформацію про повідомлення про виклик, виїзд бригади ШМД 08.08.2018 на виклик за адресою АДРЕСА_2 та результати виїзду, зокрема: « ОСОБА_9 , з попереднім діагнозом «проникаюче ножове поранення» (т. 2 а.с. 70-71).
Відповідно до протоколу огляду предмета від 05.09.2018, предметом огляду є флеш-носій з аудіофайлами, з відтворення яких зафіксовано виклик бригади швидкої медичної допомоги 08.08.2018 о 23-45 год. за адресою АДРЕСА_2 , та розмову чоловіка з оператором (т. 2 а.с. 72-73).
При відтворенні у судовому засіданні аудіофайлів, які містяться на DVD-R диску, встановлено виклик бригади швидкої медичної допомоги 08.08.2018 о 23-45 год. за адресою АДРЕСА_2 , та розмову чоловіка з оператором (т. 2 а.с. 74), який постановою про визнання речових доказів від 19.10.2018 визнано речовим доказом (т. 2 а.с. 75-76).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта №439 від 19.09.2018, який складений на підставі ухвали слідчого судді від 16.08.2018 (т.3 а.с.4-5), зазначено, що ОСОБА_7 ознак психічного розладу не виявляв та не виявляє у теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Підекспертний ОСОБА_7 має наступні індивідуально-психологічні особливості: легке зниження динаміки пізнавальної діяльності, достатній рівень інтелектуального розвитку, ригідність активність життєвої позиції, схильність до застрягання на негативних емоційних переживаннях, конфліктність, недовірливість, сторожкість. Підекспертний ОСОБА_7 не виявляє індивідуальних особливостей, які впливають на об`єктивність його показань (схильність до підвищеної навіюваності, брехливості, хитрості). Індивідуальні особливості підекспертного ОСОБА_7 не носять яскраво вираженого характеру, знаходяться у межах нормативного розбігу даних і можуть знаходити просте відображення в його поведінці. Індивідуально-психологічні відмінності особистості (інтелектуальні, характерологічні, емоційно-вольові, мотиваційні та інші) підекспертного ОСОБА_7 знайшли просте відображення в його поведінці у момент здійснення кримінального правопорушення. Підекспертний ОСОБА_7 у момент здійснення інкримінованого йому правопорушення в стані фізіологічного афекту, або у будь-якому іншому стані
емоційного напруження, яке б могло вплинути на його поведінку в момент здійснення
інкримінованого йому правопорушення, не перебував. Підекспертний ОСОБА_7 у виниклій ситуації у стані вираженої емоційної збудженості чи емоційної напруженості, які можуть розглядатись як психологічна основа виникнення сильного душевного хвилювання не перебував, а перебував у стані алкогольного сп`яніння. Підекспертний ОСОБА_7 міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та настання наслідків у момент здійснення кримінального правопорушення. Отже, він міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними. Не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Потребує протиалкогольного лікування, протипоказань до лікування за психічним станом немає. Психічних розладів, які можуть перешкоджати щодо спілкування з судом та слідством по фактах, що мають значення по справі на теперішній час не має (т. 3 а.с. 10-18).
Згідно підсумків висновку експерта №1783 від 21.08.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 16.08.2018 (т.3 а.с.22), зазначено, що рідка кров гр. ОСОБА_6 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВО (т. 3 а.с. 25);
Згідно підсумку висновку експерта №1785 від 21.08.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 17.08.2018 (т.3 а.с.29-30), зазначено, що рідка кров гр. ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти А за ізосерологічною системою АВО (т. 3 а.с. 33).
Згідно підсумку висновку експерта №1784 від 21.08.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 17.08.2018 (т.3 а.с.37-38), зазначено, що рідка кров гр. ОСОБА_7 відноситься до групи 0 з ізогемаглютиніном анти А та анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 3 а.с. 41).
Згідно підсумку висновку експерта №475 від 24.09.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 04.09.2018 (т.3 а.с.45), зазначено, що при судово-цитологічному дослідженні марлевого тампону зі змивами з правої руки (об`єкт № 3) підозрюваного ОСОБА_7 виявлена кров людини, визначити статеву належність якої не вдалося через відсутність в препаратах необхідних клітинних елементів. При встановленні групової належності крові виявлені антигени В і Н ізосерологічної системи АВ0, що не виключає її походження від особи (осіб) з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_9 та (або) потерпілого ОСОБА_6 . Домішка крові підозрюваного ОСОБА_7 не виключається при наявності у нього, на момент скоєння злочину, тілесних ушкоджень із зовнішньої кровотечею (т. 3 а.с. 48-51);
Згідно підсумку висновку експерта №1104 від 28.08.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 22.08.2018 (т.3 а.с.55), зазначено, що проникаюче поранення грудної клітки ліворуч в ділянці 8-го міжреберного проміжку, що проникає у черевну порожнину з ушкодженням по ходу ранового каналу нижньої долі лівої легені, селезінки та шлунка, з накопиченням крові у плевральній та черевній порожнинах ліворуч, накопиченням повітря у м`яких тканинах грудної клітки ліворуч (за наданими медичними даними) у гр. ОСОБА_9 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя (п.2.1.1.а.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»). Тілесні ушкодження утворилися від не менш ніж одноразової дії предмета (предметів) що володіє колюче-ріжучими властивостями, що підтверджується проникаючим характером ушкодження, характером ушкодження внутрішніх органів. Напрямок ранового каналу орієнтовано (за даними протоколу операції) спереду-назад, зліва-направо, зверху-вниз. Більш детально висловитись про характеристики предмету що спричинив ушкодження не є можливим. Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеному в обставинах справи. Об`єктивно висловитись про кількість ударів, яка могла бути нанесена потерпілому ОСОБА_9 , яким предметом та у якій послідовності за наданими даними не є можливим. Висловитись про положення потерпілого ОСОБА_9 відносно особи, що спричинила йому тілесні ушкодження за наданими даними не є можливим. Взаємне розташування потерпілого та нападаючого, в момент спричинення, могло бути будь-яким, за умов доступності травмованої ділянки тіла для ушкодження. (т. 3 а.с. 58-60). Згідно дослідної частини вказаного висновку експерта встановлено, що під час оперативного втручання, у ОСОБА_9 , видалено орган селезінку шляхом спленектомії. (т.3 а.с.59 зв.)
Згідно підсумку висновку експерта №1103 від 28.08.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 22.08.2018 (т.3 а.с.64), зазначено, що проникаюче поранення живота ліворуч з ушкодженням брижі тонкої кишки у гр. ОСОБА_6 (за наданими даними) кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (п.2.1.3.к.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»). Тілесне ушкодження утворилося від дії предмета (предметів) що володіє колюче-ріжучими властивостями. Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи. Ймовірне взаємне положення потерпілого ОСОБА_6 відносно особи, що спричинила йому тілесні ушкодження, у момент спричинення, могло бути будь-яким, за умов доступності травмованої ділянки тіла для її ушкодження (т. 3 а.с. 67-68);
Згідно підсумку висновку експерта №1041 від 15.08.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 14.08.2018 (т.3 а.с.79), зазначено, що садно в області правої гомілки у гр. ОСОБА_7 кваліфікується як легке тілесне ушкодження п.2.3.2.б(«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Дане ушкодження утворилося від дії тупого предмета, та могло утворитися при обставинах, на які вказує освідуємий. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваним. Гр. ОСОБА_7 спричинено не менше однієї травматичної дії. Характерні особливості травмуючого предмета на тілесному ушкодженні, спричиненому гр. ОСОБА_7 не відобразились, тому відсутня можливість його ідентифікації. Взаєморозташування нападаючих в момент спричинення гр. ОСОБА_7 тілесних ушкоджень могло бути будь-яким при умові доступності частини тіла на якій воно було виявлене для її травмування. (т. 3 а.с. 80-81).
Згідно підсумку висновку експерта №1837 від 13.09.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 28.08.2018 (т.3 а.с.85), зазначено, що в змивах на марлевих тампонах з проїжджої частини навпроти першого під`їзду будинку (об`єкт №1), в змивах з тротуару на куті будинку біля третього під`їзду (об`єкт №2), знайдена кров людини без домішки слини та виявлені антигени В і Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою В з ізогемаглютиніном анти-А, та с супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілих ОСОБА_9 , і (або) ОСОБА_6 : домішка крові ОСОБА_7 не виключається (т. 3 а.с. 88-90).
Згідно підсумку висновку експерта №1839 від 20.09.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 28.08.2018 (т.3 а.с.102) зазначено, що на футболці (об`єкти № 1,2), брюках (об`єкт № 3), ремені (об`єкт № 4) та трусах (об`єкт № 5) ОСОБА_9 встановлена наявність крові людини без домішки слини та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-А в об`єктах № 1,2,4, що не виключає походження крові від особи (осіб) з такою груповою характеристикою за системою АВ0, як у ОСОБА_9 та (або) ОСОБА_6 ; домішка крові ОСОБА_7 не виключається при наявності у нього на момент скоєння злочину тілесних ушкоджень з зовнішньою кровотечею (т. 3 а.с.105-107).
Згідно підсумку висновку експерта №1838 від 14.09.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 28.08.2018 (т.3 а.с.112), зазначено, що в слідах на речах, що належать потерпілому ОСОБА_6 , а саме: футболці (об`єкт №1), шортах (об`єкт №2) та трусах (об`єкт №3), знайдена кров людини без домішки слини та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-А, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н, в тому числі від самого громадянина ОСОБА_6 та (або) потерпілого ОСОБА_9 . Домішка крові від громадянина ОСОБА_7 не виключається, за наявністю в нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину (т. 3 а.с. 115-117).
Згідно підсумку висновку експерта №508/к (експертиза за матеріалами справи) від 31.10.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 16.10.2018 (т.3 а.с.121), зазначено, що враховуючи збіг за локалізацію, характером тілесного ушкодження виявленого у гр. ОСОБА_6 з локалізацією та механізмом його утворення за показами самого гр. ОСОБА_6 та показами ОСОБА_9 , можливість утворення якого при обставинах та умовах, викладених ними, не виключається. (т. 3 а.с. 123-131).
Згідно підсумку висновку експерта №509/к (експертиза за матеріалами справи) від 31.10.2018, який складено на підставі ухвали слідчого судді від 16.10.2018 (т.3 а.с.135), зазначено, що враховуючи збіг за кількістю, локалізацію, характером тілесних ушкоджень виявлених у гр. ОСОБА_9 з кількістю, локалізацією та механізмом їх утворення за показами потерпілого, можливість утворення яких при обставинах та умовах, викладених ним, не виключається. Враховуючи збіг за локалізацію, характером тілесних ушкоджень зазначених в п. 1.1. виявлених у гр. ОСОБА_9 з локалізацією та механізмом їх утворення за показами ОСОБА_6 , можливість утворення яких при обставинах та умовах, викладених ним, не виключається. Механізм спричинення тілесного ушкодження зазначеного в п.1.2. у гр. ОСОБА_9 згідно протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_6 , від 12.09.2018 не зазначено. (т. 3 а.с. 137-146).
Згідно підсумку висновка експерта №222/223/к (експертиза за матеріалами справи) від 27.04.2020, який складено на підставі ухвали суду від 30.03.2020 (т.5 а.с.127-128) за клопотанням сторони захисту, зазначено, що зважаючи на збіг за локалізацією, кількістю та характером тілесних ушкоджень, не виключається можливість їх утворення у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 при обставинах, вказаних обвинуваченим ОСОБА_7 , під час проведення з ним слідчого експерименту 21.01.2020, за умов що травматичний вплив прийшовся саме у ділянку лівого плеча ОСОБА_9 (т.5 а.с.139-148).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2018 за участю потерпілого ОСОБА_9 , встановлено обставини та події, які відбулися 08.08.2018 у вечірній час за адресою: АДРЕСА_2 біля 2 під`їзду, а також потерпілий показав які дії вчинялися учасниками вказаної події та детально показав нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т.3 а.с. 150-159).
Вищевказані події та обставини, зазначені потерпілим ОСОБА_9 у ході проведення слідчого екперименту також встановлено при відтворенні у судовому засіданні відеофайлів, які містяться на DVD-R диску, як додаток до протоколу слідчого експерименту (т.3 а.с.160).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2018 за участю потерпілого ОСОБА_6 , встановлено обставини та події, які відбулися 08.08.2018 у вечірній час за адресою: АДРЕСА_2 біля 2 під`їзду, а також потерпілий показав які дії вчинялися учасниками вказаної події та детально показав нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т.3 а.с. 161-172).
Вищевказані події та обставини, зазначені потерпілим ОСОБА_6 у ході проведення слідчого екперименту також встановлено при відтворенні у судовому засіданні відеофайлів, які містяться на DVD-R диску, як додаток до протоколу слідчого експерименту (т.3 а.с.176).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.01.2020 та стенограми до протоколу проведення слідчого експерименту від 21.01.2020, проведеного на підставі ухвали суду від 09.12.2019 (т.5 а.с.39) за клопотанням сторони захисту, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , зафіксовано обставини та події, які відбулися 08.08.2018 за адресою: АДРЕСА_2 біля 2 під`їзду, а також обвинувачений показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілим (т.5 а.с.61-82).
Зазначені події та обставини, вказані обвинуваченим ОСОБА_7 у ході проведення слідчого експерименту також відображені при відтворенні у судовому засіданні відеофайлів, які містяться на мікро СD диску, як додаток до протоколу слідчого експерименту (т.5 а.с.83).
Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_38 підтримав висновки судово-медичних експертиз потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які ним проводилися, висновки експертиз за матеріалами справи (№508-к, №509-к, №222/223/к), які проводилися групою експертів, у склад якої входив ОСОБА_38 , пояснивши локалізацію, кількість і характер тілесних ушкоджень та відповідно можливість їх утворення у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .
Аналіз висновків експертиз, досліджених у судовому засіданні, дає суду достатні підстави для встановлення механізму, характеру, способу нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, ступеню тяжкості тілесних ушкоджень (тяжкі тілесні ушкодження), та втрати потерпілим ОСОБА_9 органу (селезінки, яку внаслідок нанесення тілесних ушкоджень було видалено).
Оцінюючи показання потерпілих, свідків, експерта, суд вважає, що вони послідовні, логічні, істотних суперечностей не мають, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню. Неточності, які мали місце в показаннях свідків та потерпілих, не дискредитують їх і пояснюються тим, що події сприймалися і запам`ятовувалися ними суб`єктивно і з часу подій пройшов значний проміжок часу.
З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що потерпілі та свідки, показання яких узгоджуються між собою, та з іншими доказами по даному кримінальному провадженню, в тому числі і письмовими, оговорюють обвинуваченого по даному кримінальному провадженню або є зацікавленими в результатах його розгляду. Всі свідчення надавалися під присягою.
Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями потерпілих, свідків, експерта суд вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України і в повному обсязі доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.
Визнання своєї провини ОСОБА_7 частково, яка полягає у незгоді з кваліфікацією інкримінованого йому злочину стороною обвинувачення та його доводи щодо заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим в умовах перевищення меж необхідної оборони, суд вважає неспроможними та розцінює як обраний спосіб захисту, виходячи з наступного.
При вирішенні питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого як заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілим в умовах перевищення меж необхідної оборони, судом з`ясовувалась наявність факту нападу потерпілими на обвинуваченого, та характер небезпеки, що можливо йому загрожувала. Так, під час судового розгляду судом не встановлено, що діям обвинуваченого передував напад потерпілих на нього, що існувало будь-яке посягання та існувала необхідність у застосуванні заходів захисту або реальна загроза заподіяння шкоди, або підстави для сприйняття загрози як реальної. Як встановлено висновками експертиз, дослідженими у судовому засіданні, не виключається отримання потерпілими тілесних ушкоджень за обставин викладених як у поясненнях потерпілих, так і у поясненнях обвинуваченого. Однак, надаючи оцінку доводам обвинуваченого щодо вказаних ним обставин, при яких було заподіяно тілесні ушкодження потерпілим, суд вважає їх безпідставними, недоведеними та такими, що спростовуються сукупністю належних, допустимих доказів, досліджених безпосередньо у судовому засіданні.
Твердження обвинуваченого про наявність замовлення його вбивства з корисливих мотивів з метою заволодінням його нерухомим майном групою осіб у змові потерпілих з працівниками правоохоронних органів та прокуратури, є, на переконання суду, безґрунтовними з метою сформування у суду думки, що його дії були наслідком неправомірного посягання інших осіб, спрямовані на уникнення відповідальності за тяжкий злочин.
Посилання сторони обвинувачення на позитивні характеристики потерпілих, на підтвердження обставин відсутності нападу з боку потерпілих, які досліджувалися на стадії досудового розслідування та досліджені у судовому засіданні, суд вважає неспроможними, оскільки вони не впливають на кваліфікацію даного кримінального правопорушення.
Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого через допущені порушення кримінального процесуального закону в ході досудового розслідування і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про обґрунтованість обвинувачення, а вина обвинуваченого у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена у повному обсязі.
За таких обставин, судом встановлені всі обставини скоєння злочину, ретельно досліджені всі докази, що є у справі і суд вважає що факт вчинення даного злочину за наведених у вироку обставинах знайшов підтвердження у судовому засіданні.
Відтак, враховуючи у сукупності все вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 , які кваліфіковано за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.121 КК України, виходячи з наступного.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи", для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (частина друга статті 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.
Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.
За змістом ч. 3 ст. 24 КК України непрямим є умисел, при якому особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання. У тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, відповідальність настає за тілесне ушкодження, яке було фактично заподіяне.
Об`єктом захисту зазначеної норми є здоров`я іншої особи незалежно від її стану та аномалій.
Склад злочину, передбачений частиною другою статті 121 КК України, належить до особливих (складних) злочинів і виділений законодавцем в окремий вид необережного заподіяння смерті, тому що за своєю суттю, природою речей заподіяння смерті відбувається єдиним засобом - завданням тілесних ушкоджень.
Вчиняючи умисний злочин із матеріальним складом, особа інколи приводить у рух певні сили, які поза межами її волі тягнуть настання додаткових більш тяжких, небажаних наслідків. Ці наслідки, які перетворюють простий склад у кваліфікований, інкримінуються особі лише за умови встановлення щодо них (наслідків) необережної вини.
Складність об`єктивної сторони цього злочину полягає в тому, що передбачене законом умисне діяння спричиняє два різні похідні наслідки: первинний з них (найближчий) тяжкі тілесні ушкодження (обов`язкова ознака об`єктивної сторони) знаходяться у необхідному причинному зв`язку з наслідками вторинними (віддаленими) смертю потерпілої особи (кваліфікуюча ознака). У цьому злочині згідно із законом і щодо діяння, і щодо першого, обов`язкового наслідку суб`єктивна сторона виражається в умислі (прямому чи непрямому), а стосовно другого (кваліфікованого) наслідку тільки в необережності (самовпевненості чи недбалості). У цілому цей злочин визнається умисним, бо саме умисне ставлення до діяння і найближчого наслідку визначає спрямованість злочину, його суспільну небезпечність.
Значення змішаної форми вини полягає в тому, що вона дає можливість: а) конкретизувати ступінь суспільної небезпечності злочину; б) визначити правильну кваліфікацію; в) відмежувати близькі за об`єктивними ознаками склади злочинів, зокрема умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, від убивства, коли винуватий не усвідомлював можливості настання похідного вторинного (віддаленого) наслідку в результаті настання похідного первинного (найближчого).
Зазначене узгоджується із правовою позицією Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 28 травня 2015 року у справі N 5-25кс15, згідно з якою діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України є вчиненням злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один - опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини - злочинній недбалості.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації діяння обвинуваченого, суд враховує поведінку, яка передувала заподіянню обвинуваченим потерпілим тілесних ушкоджень, а саме: раніше обвинувачений та потерпілі не були знайомі, раптове виникнення неприязних відносин у ході конфлікту, що не дає підстав вважати про наявність умислу в обвинуваченого на вбивство потерпілих. Характер та локалізація поранень також не свідчить про умисел на вбивство. Хоча обвинуваченим і було нанесено удари потерпілим, але вони наносились по різних частинах тіла хаотично, без чіткої спрямованості на спричинення смерті.
Обвинувачений ОСОБА_7 достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілих. Водночас, наносячи удари потерпілим не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (наслідок завдання тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілим. Тобто, в даному випадку обвинувачений ОСОБА_7 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.
В діях обвинуваченого не вбачається прямого умислу на спричинення смерті потерпілим. Разом з тим він мав передбачити, що нанесені удари можуть спричинити негативні наслідки для потерпілих.
Таким чином обвинувачений має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно - умисне заподіяння тяжких ушкоджень.
У своїй правовій позиції (Постанова від 05 червня 2018 року у справі №405/3991/16-к) Верховний Суд вказав, що дії особи, яка завдає удару іншій особі, з невизначеним умислом на заподіяння тілесних ушкоджень мають кваліфікуватися за наслідками таких дій.
Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений при нанесенні ударів предметом, що має колюче-ріжучі властивості допускав заподіяння шкоди здоров`ю потерпілих, однак наміру заподіяти їм смерть - стороною обвинувачення не доведено.
Як убачається з матеріалів провадження, потерпілі у судовому засіданні повідомили, що до них підійшов ОСОБА_7 та, нічого не пояснюючи, не погрожуючи, завдав їм почергово без розриву у часі удари предметом, маючим колюче-ріжучі властивості.
Показання свідків у своїй сукупності дають суду підстави дійти висновку про факт несподіваного завдання ударів потерпілим.
При цьому суд враховує, що після одночасного нанесення почергових ударів потерпілим, травмувавши їх та зрозумівши наслідки своїх дій, ОСОБА_7 викинув предмет, яким наносив удари та припинив нанесення ударів, після чого невідкладно викликав поліцію та дочекався її, не залишаючи місце події.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що умисел обвинуваченого на спричинення смерті потерпілим не доведений.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, відносно ОСОБА_6 , та як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та таке, що спричинило втрату органу відносно ОСОБА_9 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
Також, при призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який класифікується як тяжкий злочин, дані про його особу, який не працевлаштований, не одружений, його стан здоров`я, який є інвалідом 3-ої групи, має ряд хронічних захворювань, не перебуває на обліку у лікаря нарколога, однак раніше періодично перебував на профілактичному обліку (з 2000 по 2014), не перебуває на обліку у психіатра, не судимий, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за що відбував покарання у місцях позбавлення волі, неодноразово був ініціатором та учасником конфліктів, у зв`язку з чим з ним працівниками поліції проводилися профілактичні бесіди щодо недопущення порушень громадського порядку, відношення обвинуваченого до вчиненого.
Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом не встановлено, обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому судом встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання сторони захисту на відсутність такої обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння безпідставне і не ґрунтується на законі. Факт сп`яніння обвинуваченим під час вчинення злочину неодноразово підтверджувався під час надання пояснень у ході судового розгляду, а також підтверджується показами потерпілих, свідків, висновком судово-психіатричної експертизи №439 від 19.09.2018, із якого вбачається що ОСОБА_7 під час вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації.
Факт відмови ОСОБА_7 09.08.2018 (о 01.40 год.) від проходження медичного огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, який зафіксовано у висновку №3575 від 09.08.2018, не спростовує встановлених під час судового розгляду обставин про перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.
При цьому, судом враховується, що стороною обвинувачення встановлено факт вчинення злочину ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння, що відображено в обвинувальному акті, як обставина, що обтяжує покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства і покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння ( ч. 1 ст. 121 КК України) у виді позбавлення волі.
При цьому, враховуючи позицію потерпілих, вчинення злочину відносно двох осіб, те що обвинувачений не розкаявся та в достатній мірі не усвідомлює характер та наслідки вчинених ним протиправних дій, суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення покарання у розмірі наближеному до мінімального, передбаченого санкцією статті. Зазначене на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 необхідно залишити без змін, до набрання вироку законної сили, оскільки в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, та на переконання суду, такий запобіжний захід до набрання вироком законної сили є необхідними для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а строк відбування покарання необхідно рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого.
Судові витрати відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про вирішенні долі речових доказів, слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 174, 366-371, 373-376, 395, 532, КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишити без змін, до набрання вироком суду законної сили.
Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання з 09 серпня 2018 року.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2018 на вилучене майно, а саме на: речі потерпілого ОСОБА_9 : черевики (кросівки) чорного кольору; 1 чоловічі труси білого кольору в синю клітинку, на яких знаходяться сліди речовини бурого кольору; 1 чоловічі джинси синього кольору, на яких знаходяться сліди речовини бурого кольору; 1 чоловіча футболка синього кольору з візерунком, з лівої сторони якої в області живота знаходиться пошкодження у вигляді розрізу та в області лівого плеча з верху знаходиться пошкодження у вигляді розрізу, на якій знаходяться сліди речовини бурого кольору;
речі потерпілого ОСОБА_6 : 1 чоловічі шорти чорного кольору з підкладкою сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору; 1 чоловічі труси білого кольору в полосу зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору; 1 чоловічу футболку темно синього кольору в білу крапку зі слідами речовини бурого кольору (вказані речі маються пошкодження у вигляді розрізів).
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.08.2018 на вилучене майно у ОСОБА_7 , а саме на: сорочку білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; шарф світло-зеленого кольору; зв`язка ключів у кількості 2 штук; мобільний телефон «S-TELL»; коробок сірників; блістер з 10 пігулками «Ібупрофен».
- змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з проїжджої частини; змив нашарування речовини бурого кольору та контроль до нього з тротуару на куті будинку, які вилучено 09.08.2018 в ході огляду місця події біля буд.75-Б в м. Запоріжжя, упаковано до паперового конверту та передано до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
- речі потерпілого ОСОБА_6 : посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 ; банківська картка, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити за належністю ОСОБА_6 ;
- чоловічі шорти чорного кольору з підкладкою сірого кольору, чоловічі труси білого кольору чоловічу футболку темно-синього кольору, які належать потерпілому ОСОБА_6 , та передано до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_6 ;
- чоловічі труси білого кольору, чоловічі джинси синього кольору, чоловічу футболку синього кольору які належать потерпілому ОСОБА_9 та передано до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_9 ;
- металевий предмет, фрагмент газети з заголовним написом «Страничка Здоров», які упаковано до картонної коробки та передано до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНА в Запорізькій області - знищити;
- сорочка білого кольору зі слідами речовини бурого кольору; шарф світло-зеленого кольору; зв`язка ключів у кількості 2 штук; мобільний телефон «S-TELL»; коробок сірників; блістер з 10 пігулками «Ібупрофен», які належать ОСОБА_7 та передано до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_7 ;
- змиви на марлевий тампон з кісті лівої та правої рук, вільні кінці нігтьових пластин пальців лівої та правої рук ОСОБА_7 , які передано до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3