УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 601/1839/17

провадження № 51 6912 зно 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 31 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
За вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі за: ч. 2 ст. 186 КК на строк 6 років; ч. 2 ст. 152 КК на строк 10 років; ч. 2 ст. 153 КК на строк 7 років, а відповідно ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів на строк 10 років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2010 року та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 у рахунок відшкодування моральної шкоди та судового збору 50 000 грн та 704,80 грн відповідно; на користь держави у рахунок відшкодування витрат за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 593,22 грн
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 17 грудня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишив без змін.
Постановою Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року змінено вирок Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2018 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 грудня 2018 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання за ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК.
Пом`якшено ОСОБА_4 покарання: за ч. 2 ст. 152 КК до 7 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 153 КК до 5 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Андрушівського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2010 року та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців.
У решті судові рішення залишити без змін.
ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд вказаної постанови за нововиявленими обставинами у зв`язку з тим, що на його думку при ухвалені судового рішення 31 жовтня 2019 року Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду не були відомі наступні факти: у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості щодо повноваження прокурорів та слідчих при збиранні доказів та невірно оцінено докази; заяви які містяться в матеріалах кримінального провадження не відповідають раніше постановленим рішенням Верховного Суду та із закінченням процесуальних строків на складення обвинувального акту.
Засуджений просить змінити постанову Верховного суду від 31 жовтня 2019 року, в частині притягнення його за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 153 КК та виправдати його за відсутністю складу злочину, в іншій частині скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Перевіривши заяву на відповідність вимогам ст. 462 КПК, вважаю, що її подано без додержання положень вимог зазначеної норми закону.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Згідно ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються:
1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;
4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 462 КПК засуджений ОСОБА_4 у своїй заяві не зазначив підстав для перегляду постанови Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 31 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, з огляду на положення ч. 2 ст. 459 КПК, та не навів обґрунтування, яким чином вказані обставини підтверджують неправильність вищезазначеної постанови.
Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.
Оскільки заява не відповідає вимогам ст. 462 КПК, її слід залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 462, ст. 464 КПК,
постановив:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд постанови Верховного Суду колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 31 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами залишити без руху надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання ним копії ухвали.
У разі, якщо зазначені недоліки не будуть усунені в установлений строк, заява підлягає поверненню заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3