Справа № 214/6003/20
1-в/214/237/20
П О С Т А Н О В А
Іменем України

03 вересня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальній справі щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

27.08.2020 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальній справі щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначив, що в провадженні Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області перебували матеріали кримінальної справи №56052137. Постановою старшого слідчого СУ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 08.08.2005 року було визнано речовим доказом та долучено до матеріалів справи автомобіль ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_1 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 . Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2009 року щодо ОСОБА_5 застосовано Закон України «Про амністію» від 19.04.2007 року, а провадження у справі припинено. При цьому, під час винесення вказаної постанови, судом залишено поза увагою та не вирішено питання щодо долі вказаного вище транспортного засобу. У зв`язку з викладеним, захисник звернувся до суду з зазначеним клопотанням та просить зняти арешт з автомобіля ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити та зняти арешт з транспортного засобу.

Прокурор в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши захисника та прокурора, дослідивши матеріали справи та клопотання про зняття арешту, вважає, що воно підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Отже, з урахуванням положень вказаної правової норми, суд розглядає питання про скасування арешту майна у відповідності до вимог Кримінально-процесуального кодексу України, в редакції 1960 року.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст.1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
Згідно з ч.1 ст.126 КПК України, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Положеннями ч.1 ст.248 КПК України встановлено, що при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» від 21 грудня 1990 року №11 із змінами і доповненнями, передбачено що у порядку, передбаченому ст.411 КПК України, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.
Так, 02.09.2005 року старшим слідчим СУ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 направлено до Криворізького МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області лист з проханням призупинити рух з відчуження, зокрема, автомобіля ВАЗ-21102, що визнано у кримінальній справі №56052137 щодо ОСОБА_5 , речовим доказом (том 1 а.с.71).

При цьому, як видно з повідомлення начальника РЕВ 3-го міжрайонного відділу ДАІ від 19.08.205 року, на автомобіль ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_1 в комп`ютерній базі даних виставлено «Контроль», в зв`язку з приєднанням його в якості речового доказу (том 1 а.с.80).

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.02.2009 року щодо ОСОБА_5 застосовано Закон України «Про амністію» від 19.04.2007 року, а провадження у справі припинено. Речовий доказ автомобіль Пежо-206 д.н.з. НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 залишено останньому. При цьому, під час винесення вказаної постанови, судом залишено поза увагою та не вирішено питання щодо долі автомобіля ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_1 (том 2 а.с.14-16).

Між тим, як зазначає захисник, восени 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Криворізького МРЕВ УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області для проведення реєстраційних дій із вказаним транспортним засобом, однак, як виявилось, в базі даних контролю транспортних засобів міститься інформація щодо арешту автомобіля ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_1 , який накладений 27.11.2006 року старшим слідчим СУ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Також, захисник додав до свого клопотання копію постанови старшого слідчого СУ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 08.08.2005 року, надану йому на запит ТСЦ 1243 РСЦ МВС в Дніпропетровській області, відповідно до якої автомобіля ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_1 визнано та залучено до матеріалів справи в якості речового доказу та видано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 (том 3 а.с.15).

Отже, приймаючи до уваги положення ч.1 ст.248 КПК України, суд вважає, що слід вирішити питання пов`язане з виконанням ухвали, а саме: скасувати арешт, накладений на автомобіль ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_1 (кузов № НОМЕР_3 ), оскільки відпали підстави у зв`язку з якими слідчим накладено арешт на вказаний транспортний засіб.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальній справі щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.9 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року), ст.ст.126, 324, 411 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальній справі щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України задовольнити.

Скасувати накладений постановою старшого слідчого СУ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 08.08.2005 року арешт на автомобіль ВАЗ-21102 д.н.з. НОМЕР_1 (кузов № НОМЕР_3 ).

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1