КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
21 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4
за участі:
захисника ОСОБА_5
В С ТА Н О В И Л А
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2020 продовжено строк обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, до 26 лютого 2021 року включно.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2020 скасувати і постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 із носінням електронного засобу контролю.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що свої процесуальні обов?язки обвинувачений ОСОБА_6 виконував належним чином: від суду не ховався, вчасно прибував на допити, за межі області не виїжджає, постійно мешкає за однією адресою, із свідками у справі стосовно їх показань не спілкується, впливу на них немає. тобто, відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України. Крім цього, захисник зазначає, що в матеріалах кримінального провадження не міститься даних про те, що ОСОБА_6 вчиняв або міг би вчинити дії пов?язані зі спробою чинити незаконний тиск чи вплив на свідків, знищити чи спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 стороною обвинувачення не було надано жодних доказів наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Адвокат ОСОБА_5 , також звертає увагу суду на обставини, які характеризують особу ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, заслухавши доводи сторони захисту, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження, яке надійшло з Дніпровського районного суду м. Києва разом з апеляційною скаргою захисника, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2020 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 26 лютого 2021 року включно.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що ризики, передбачені ст.177 КК України, які були встановлені при застосуванні до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не відпали. Крім цього, суд врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі встановлення його вини у вчиненні вказаних злочинів та характеризуючі дані особи. Також колегія суддів врахувала, що ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, зважаючи на наступне.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно з положеннями ч.3 ст.331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, перевіркою доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ..
Зокрема такі висновки суду підтверджуються тим, що наведені захисником обставини існували на час вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину та враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу обвинуваченому, що у свою чергу вказує, що вони не будуть достатніми стримуючими факторами від вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Будь-яких даних щодо неможливості утримання обвинуваченого в умовах СІЗО суду не надано. Крім цього суд врахував у сукупності з вказаними обставинами також тяжкість та характер злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_6 які є особливо тяжкими. При цьому суд врахував також ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 , раніше судимий, судимість не знята й не погашена у встановленому законом порядку.
Відтак, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, ступінь суспільної небезпечності злочинів, які обвинуваченому ставляться в вину, особу обвинуваченого, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які не зменшились і не припинили своє існування, а також беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, який закінчується 26.02.2021, то підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не вбачає.
Стосовно доводів захисника про те, що свої процесуальні обов?язки обвинувачений ОСОБА_6 виконував належним чином: від суду не ховався, вчасно прибував на допити, за межі області не виїжджає, постійно мешкає за однією адресою, із свідками у справі стосовно їх показань не спілкується, впливу на них немає. тобто, відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України. Суд апеляційної інстанції вважає, що прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та в ході судового розгляду повністю доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Доводи адвоката ОСОБА_5 щодо того, що в матеріалах кримінального провадження не міститься даних про те, що ОСОБА_6 вчиняв або міг би вчинити дії пов?язані зі спробою чинити незаконний тиск чи вплив на свідків, знищити чи спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає недоведеними, оскільки в клопотанні прокурора та в ході судового розгляду були доведені вказані ризики передбачені ст. 177 КПК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги характеризуючі ОСОБА_6 дані. Суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи неспроможними, оскільки суд першої інстанції постановляючи рішення, надав оцінку характеризуючим даним ОСОБА_6 , з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченій кримінальних правопорушень, наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваної.
Підстав для застосування судом до обвинуваченого більш м?якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, як про те просить апелянт, колегія суддів, з огляду на вищевикладені мотиви, також не вбачає.
За таких обставин, оскільки доводи поданої апеляційної скарги в ході їх розгляду в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, підстав для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28.12.2020 щодо ОСОБА_6 про продовження йому строку тримання під вартою до 26.02.2021, ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3