Справа № 396/658/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001010 від 13 грудня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2020 року обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 16.01.2021 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №558-ІХ від 13.04.2020 року, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою.
В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не зменшились та не перестали існувати, обвинувачені можуть ухилитися від суду, оскільки вони не працюють, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, раніше судимі, а тому є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Є ризик впливу на свідків з метою зміни їх показів, що не дасть дослідити повно, всебічно і неупереджено всі обставини у даному кримінальному провадженні, оскільки останні ще не допитані в судовому засіданні.
Захисник ОСОБА_4 заперечила проти продовження строку тримання під вартою, вказавши, що ризики, на які вказує прокурор відсутні, просить суд змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_11 залишив питання на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що ризики, наведені прокурором є надуманими, ризик ухилення неможливий, оскільки обвинувачений перебуває під вартою, ризик впливу на потерпілих відпав, оскільки останні допитані в судовому засіданні, а свідки проживають на значній відстані. Обвинувачений ОСОБА_12 довгий час перебуває під вартою, має міцні соціальні зв`язки, оскільки позитивно характеризувався, відшкодував завдані збитки, а тому є всі підстави для зміни запобіжного заходу на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав думку захисника.
Заслухавши доводи прокурора, враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 під вартою, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, міцність соціальних зв`язків обвинувачених.
Так, обвинувачений ОСОБА_11 є уродженцем та жителем с. Вишнівка, Компаніївського району, Кіровоградської області, неодружений, не має утриманців, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Вчинив кримінальні правопорушення в період іспитового строку.
Обвинувачений ОСОБА_13 неодружений, не має утриманців, зареєстрований та проживає в с. Вишнівка, Компаніївського району, Кіровоградської області. В силу ст. 89 КК України є особою, що не має судимостей.
ОСОБА_11 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України, які відносяться до категорії нетяжких злочинів та особливо тяжких злочинів. Покарання, передбачене ч. 3 ст. 187 КК України визначено як позбавлення волі від 7 до 12 років, з конфіскацією майна.
Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених п.1, п.3, п.5 ст. 177 КПК України, які вказують на можливість обвинуваченими у разі застосування до них запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення та впливати на свідків з метою зміни їх показів на свою користь.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що тримання обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_11 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_11 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 14 березня 2021 року включно, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 314-316 КПК України, суд, -

постановив:
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 14 березня 2021 року, включно.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 14 березня 2021 року, включно.
Копію ухвалу направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя Світлана Михайлівна Льон