Справа № 202/5419/20
Провадження № 1-кс/202/6339/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3
старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Родінськ Донецької області, маючого вищу освіту, одруженого, працюючого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу (свідоцтво №2653), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 10 січня 2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 358; ч.3 ст. 28 ч.4 ст. 358; ч.3 ст.28, ч.3 ст.365-2, ч.2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.

Слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України.
Згідно з матеріалами клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що адвокат ОСОБА_8 , маючи умисел на протиправне заволодіння правом на чуже майно шляхом обману, використовуючи при цьому завідомо підроблені офіційні документи, зокрема судові рішення, печатки, а також незаконні рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, схилила до скоєння таких злочинів приватного нотаріуса ОСОБА_7 , директорів підконтрольних їй фіктивних юридичних осіб ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також підприємця ОСОБА_11 , з яким вона підтримувала приятельські стосунки, які у період з 2014 по 2016 рік вчили у складі організованої нею групи тяжкі умисні злочини проти власності та у сфері професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг.

Вищевказані члени організованої групи, відверто нехтуючи вихідними положеннями щодо непорушності права власності та переслідуючи корисливу мету, за невстановлених слідством обставин наприкінці липня 2014 року вступили в злочинну змову з адвокатом ОСОБА_8 , від якої отримали пропозицію вчинення шахрайських дій щодо чужої власності шляхом проведення незаконної державної реєстрації речових прав стосовно визначених ОСОБА_8 і ОСОБА_11 об`єктів нерухомості, які належали на праві приватної власності законним володільцям. При цьому всі співучасники усвідомлювали, що ОСОБА_8 здійснює юридичний супровід цього процесу, акумулює на собі вирішення ключових питань реалізації злочинного плану, його фінансування, а тому є організатором злочинів.

Право власності на майно, яким планувалося незаконно заволодіти, було визнано наданими особисто ОСОБА_8 документами, які мали назву судових рішень (копії), підпис головуючого судді у справі, відтиск мокрої печатки та інші реквізити Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим, що начебто були винесені у цивільних справах і стосувалися об`єктів нерухомості, розташованих у м. Дніпропетровську за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 і земельної ділянки площею 0,0006га; нежитлового приміщення №XIX у секції 1 по АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 нежитлове приміщення № 2; АДРЕСА_9 та земельна ділянка площею 0,150 га с.Новоолександрівки Дніпропетровського району. Відповідно до їх змісту, новим власником визначених у цих судових рішеннях об`єктів нерухомого майна відтепер являлося зареєстроване у м.Дніпропетровську та підконтрольне ОСОБА_8 приватне підприємство «Михаил», директором якого з 21.11.2012 року являвся член злочинної групи ОСОБА_9 .

Зокрема, згідно завідомо підроблених ОСОБА_8 рішень Феодосійського міського суду АРК, начебто були задоволені позови ПП «Михаил» про стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності та усунення перешкод у користуванні і звернуто стягнення на предмет іпотеки:

1) у справі № 119/5677/14-ц від 17.01.2014 року - квартиру АДРЕСА_10 ;

2) у справі №119/9234/14-ц від 12.02.2014 - домоволодіння № 2, житловою площею 221,1 кв.м., загальною площею 373,0 кв.м. та земельну ділянку площею 0,000 6 га кадастровий номер якої :03:222:0059, що знаходиться по АДРЕСА_11 ;

3) у справі № 119/9232/13-ц від 12.02.2014 - домоволодіння АДРЕСА_9 , житловою площею 165,3 кв.м., загальною площею 376, 1 кв.м. та земельну ділянку площею 0,150 га, кадастровий номер якої :05:010:0036, розташовані по АДРЕСА_12 ;

4) у справі № 119/4456/13-ц від 16.12.2013 - нежитлове приміщення № ХІХ, поз. 1-8, загальною площею 84,5 кв.м., розташоване у буд. АДРЕСА_6

За умовами попередньої злочинної мови з нотаріусом ОСОБА_7 та іншими членами злочинної групи, ОСОБА_8 як організатору злочинних дій необхідно було у визначений для проведення реєстрації день забезпечити явку представників двох юридичних осіб, які погодяться укласти фіктивний двосторонній договір оренди приміщень, аби штучно створити регламентоване статтею 208 ЦК України правове підґрунтя до обов`язкової письмової форми правочину задля того, щоб ОСОБА_7 його посвідчив. Ці дії він повинен був провести з метою створення передбачених діючим законодавством підстав для вчинення ним, як нотаріусом, реєстраційних дій. Співучасники злочинної групи чітко усвідомлювали, що укладення договорів оренди буде носити фіктивний характер, оскільки це випливало з типу майна (переважно житлове), короткочасності терміну, на який ці договори оренди планувалося укласти (3 місяці), однакового розміру орендної оплати (600 грн.), відсутності інформації про фактичне звільнення попередніх власників із зазначених об`єктів нерухомого майна і їх зняття з реєстрації, а головне - відсутність дійсного наміру сторін. Окрім цього, безпосереднім виселенням законних володільців майна та фактичним вивільненням приміщення в інший спосіб, а також підшукуванням покупців, яких можливо буде згодом віднести до добросовісних набувачів такого майна, повинен був займатися член організованої групи ОСОБА_11 .

Обговоривши основні обставини вчинення запланованих злочинів, заради скоєння яких вони попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання, члени організованої злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 досягли остаточних домовленостей щодо деталей злочинної діяльності і, завершивши її підготовку та розподіливши між собою ролі, приступили до безпосередньої реалізації узгодженого усіма злочинного плану і об`єктів злочинних посягань.

Зокрема злочинна схема, розроблена та узгоджена всіма членами групи, полягала у використанні завідомо підроблених чи вочевидь незаконних судових рішень, які повинні були бути постановлені на підставі завідомо підроблених документів про неіснуючі правовідносини між власниками майна та співучасниками злочинів як підставними особами, оформленні на цих осіб нерухомого майна з подальшою його реалізацією, а в разі необхідності - насильницьким фізичним захопленням об`єктів нерухомості. За цією схемою, на співучасника ОСОБА_11 як директора різноманітних господарських товариств також покладалася роль з пошуку підставних осіб незахищеної категорії населення, які за обумовлену ним грошову винагороду повинні були надати свою згоду на оформлення права власності на певні об`єкти нерухомості. А згодом, після виконання всіх необхідних реєстраційних і нотаріальних дій, за умови комплексного юридичного супроводу ОСОБА_8 як організатора злочинів, здійснити фізичне вивільнення незаконно оформлених у такий спосіб приміщень і його наступну реалізацію. Кінцевими набувачами права власності являлися підконтрольні ОСОБА_8 чи ОСОБА_11 юридичні особи, директорами яких вони являлися, зокрема ТОВ «Вертекс» і ТОВ «Влада2009», та які були засновані виключно для здійснення фіктивної підприємницької діяльності, у тому числі з метою використання їх реквізитів для пред`явлення судових позовів і оформлення права власності на об`єкти нерухомості, правами щодо яких вони заволоділи шляхом скоєння шахрайства.

Для конспірації діяльності організованої групи перед оточуючими ОСОБА_8 зосередила спілкування між учасниками групи на собі. З ОСОБА_11 підтримувала майже щоденний зв`язок за телефоном шляхом смс - переписки по Viber та особистих зустрічей, під час яких координувала його дії та узгоджувала їх зі своїми та рештою співучасників діями. У своєму розпорядженні члени організованої групи використовували офісне приміщення, комп`ютерну техніку, автомобілі та засоби мобільного зв`язку. Із членами злочинної групи ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримувала також телефонний зв`язок та спілкувалася під час особистих зустрічей.

Організатор злочинної схеми адвокат ОСОБА_8 відповідно до розподілу функцій, відомих іншим співучасникам, розробила та узгодила з усіма план дій, керувала діяльністю групи під час підготовки до скоєння злочинів, підшукувала та залучала до вчинення злочинів учасників, розподіляла обов`язки між членами групи. Крім того, ОСОБА_8 як організатор та активний виконавець групи згідно з відведеною роллю, використовуючи свої професійні і соціальні зв`язки, отримувала як особисто, так і від ОСОБА_11 інформацію щодо об`єктів нерухомості, на які організованою групою планувалось незаконне придбання права власності; виготовляла і подавала до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська підроблені нею позовні заяви від імені фізичних та юридичних осіб з використанням їх особистих документів з завідомо підробленими документами про неіснуючі правовідносини між власниками майна та підставними особами, надавала до суду завідомо підроблені документи для створення видимості належного повідомлення сторін про час та місце розгляду цивільної справи, отримувала в суді копії ухвалених ОСОБА_12 незаконних судових рішень та надавала їх іншим учасникам групи для подальшого використання під час реєстрації права власності на майно. За необхідності також здійснювала юридичний супровід при реєстрації державними реєстраторами і приватними нотаріусами м. Дніпропетровська права власності на майно, підшукувала підконтрольних осіб. Кошти, отримані внаслідок придбання права власності на майно шляхом обману, ОСОБА_8 планувала розподіляти між усіма учасниками організованої групи після його реалізації.

ОСОБА_11 як безпосередній виконавець і пособник у вчиненні злочинів організованою групою, підшукував осіб, на ім`я яких можливо було здійснити перехід права власності. Від цих осіб він отримував копії особистих документів, необхідних організатору групи ОСОБА_8 для складання фіктивних позовних заяв та інших завідомо підроблених документів. На підставі отриманих від ОСОБА_8 незаконних або сфальсифікованих рішень, сторонами у яких вказано ОСОБА_13 як директора ТОВ «Влада2009», ОСОБА_9 як директора ПП «Михаил», ОСОБА_10 як директора «Інтерсат», співучасники ОСОБА_8 і ОСОБА_11 у приватних нотаріусів м. Дніпропетровська і державних реєстраторів нерухомого майна забезпечували незаконне проведення реєстраційних дій майна за останніми, а потім забезпечував їх подальше відчуження на користь суб`єктів господарювання, засновником та керівником яких являлися особисто вони, або підконтрольні їм особи. ОСОБА_11 також брав участь та забезпечував насильницьке захоплення нерухомого майна шляхом

Досудовим слідством встановлено, що у період з 17 по 28 жовтня 2014 року організатор ОСОБА_8 , здійснюючи підготовку до вчинення злочину членом організованої групи нотаріусом ОСОБА_7 , досягла протиправного, за попередньою змовою з іншим державним реєстратором, зняття обтяжень з нерухомого майна, а також за невстановлених досудовим слідством обставин у період з 06.09.2014 по 31.10.2014, діючи умисно, повторно, виготовила на власному ноут-буці завідомо підроблений документ, а саме рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.08.2014, в резолютивній частині рішення власноруч зробила запис про те, що «рішення набрало законної сили 02 вересня 2014 року», сфальсифікувала підпис помічника судді ОСОБА_14 і нанесла на ньому відтиск підробленої печатки з реквізитами Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

У відповідності з цим рішенням Бабушкінського районного суду від 25.08.2014 року, ухваленого начебто суддею ОСОБА_12 у справі №200/18345/14-ц, позов ПП «Михаил» до приватного нотаріуса ОСОБА_7 було задоволено, а постанову № 38/02-31 від 04.08.2014 визнано безпідставною і скасовано. Одночасно з цим відповідача ОСОБА_7 у цій справі було зобов`язано нотаріально посвідчити договори оренди з проведенням державної реєстрації за ПП «Михаил» права власності об`єктів нерухомості, вказаних у цих судових рішеннях.

07 та 24 листопада 2014 року співучасники злочинів ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , діючи умисно, у складі організованої злочинної групи разом з нотаріусом ОСОБА_7 , провели незаконні нотаріальні і реєстраційні дії останнім щодо об`єктів майна, зокрема, розташованих по АДРЕСА_5 , вул.Янтарній, 17, АДРЕСА_6 , 148 прим.XIX і АДРЕСА_4 .

У подальшому ОСОБА_8 довела до відома всіх співучасників про подальший алгоритм придбання права на нерухоме майно ОСОБА_15 , ТОВ «ЮЕС», ОСОБА_16 та ОСОБА_17 згідно незаконних рішень, постановлених суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_12 на підставі завідомо підроблених нею документів, які схвалили її злочинні дії та взяли активну участь наступній реєстрації речових прав прав на майно потерпілих за підконтрольними ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підприємствами ТОВ «ВЛАДА 2009», ТОВ «ІНТЕРСАТ», ТОВ «ЮК «ВЕРТЕКС» і у примусовому виселенні потерпілих з належних їм квартир, яка була здійснена в результаті проведених нотаріальних та реєстраційних дій з 23.07.2015 по 14.06.2016 року.

Внаслідок скоєних організованою групою у період з серпня 2014 по червень 2016 року злочинів проти власності, яка у своїй злочинній діяльності використовувала як завідомо підроблені документи, зокрема рішення судів,а також незаконні ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13.01.2015 та 06.05.2015 щодо переходу права власності на майно потерпілих, законним правам та інтересам юридичних та фізичних осіб (власникам майна ОСОБА_15 , ТОВ «ЮЕС», ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , із законного володіння яких вибуло нерухоме майно і земельна ділянка) спричинено матеріальної шкоди в особливо великому розмірі на загальну суму 8 793 357 грн. У тому числі, здійснили фактичне заволодіння нежитловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_13 , орендну плату з яке в період з червня 2016 по березень 2017 отримали на встановлену досудовим слідством суму у розмірі 39 700 грн. і до теперішнього часу продовжують здійснювати його незаконне використання на платній основі.

27 серпня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України, а саме у зловживанні своїми повноваженнями нотаріусом з метою отримання неправомірної вигоди для себе та інших осіб, вчинені повторно, організованою групою, що спричинило тяжкі наслідки; заволодінні правом на чуже майно шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, організованою групою в особливо великих розмірах

Про наявність обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_7 свідчать здобуті під час проведення досудового розслідування докази, а саме: протоколи тимчасового доступу, згідно яких були вилучені реєстраційні справи щодо вчинення ОСОБА_7 нотаріальних і реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, розташованих по АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_14 ; АДРЕСА_6 ; протоколи допиту потерпілих, цивільного позивача, висновки експертиз щодо вартості нерухомого майна, трафіки телефонних з`єднань фігурантів, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протокол огляду ноутбука ОСОБА_8 , з якого вбачається, що вона виготовляла (чим підробляла) усі документи, які згодом використовувала під час вчинення злочинів та іншими письмовими доказами: завідомо підробленими рішеннями Феодосійського міськсуду АРК, відомостями Феодосійського міськсуду про те, що цивільні справи за позовами ПП «Михаил» не розглядалися; тощо.

Слідчий вказує, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі, а саме:

1. Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Так, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього кодексу, має враховуватись вагомість зібраних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слід зауважити, що в ході досудового розслідування беззаперечно встановлено факт участі ОСОБА_7 у скоєнні злочинів організованою групою і зловживання ним як нотаріусом своїми повноваженнями, які він здійснював від імені держави у сфері надання публічних послуг, грубо порушуючи при цьому права громадян на власність, а також права іпотекодержателя, яким виступав банк ТОВ «ОТП Факторинг». Зібрані докази є вагомими доказами винуватості підозрюваного. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 згідно санкції інкримінованих йому злочинів, беззаперечно є ризиком та може слугувати приводом до переховування від слідства і суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_7 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження з метою запобігання надання ними об`єктивних та вільних показань, зокрема, на співучасників організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , потерпілих та свідків. Матеріали тимчасового доступу до телефонної переписки співучасника ОСОБА_11 свідчать про те, що він координував свої дії з діями організатора злочинів ОСОБА_8 , у тому числі з приводу інформування нотаріуса ОСОБА_7 щодо результатів досудового слідства у справі і вжиття своєчасних заходів поза процесуального впливу на його хід, а також спотворення результатів досудового слідства. Зазначене свідчить про наявність достатніх підстав вважати існуючими ризики спроб умовлянь, погроз, підкупу та інших способів схилення до дачі необхідних ОСОБА_7 показань свідками, іншими підозрюваними та обвинуваченими, експертами, а також використання інших форм перешкоджання встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, запобігання чому складає легітимну мету за п.п. 2-4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_7 значний час працює приватним нотаріусом та освідчений у питаннях документообігу, вчинення реєстраційних та нотаріальних дій, що є ризиком підроблення ним чи зацікавленими особами документів, які мають важливе значення і можуть мати відношення до вказаного кримінального провадження та свідчить про можливість продовження протиправної діяльності та/або скоєння інших службових злочинів, злочинів проти власності, у тому числі, щодо інших співучасників та осіб, які звертаються за вчиненням нотаріальних дій.

Так, організатор групи ОСОБА_8 з 17.10.2019 переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим її оголошено в розшук у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за ознаками ч.4 ст. 190 КК України та ін., в рамках якого вона підозрюється у скоєнні аналогічних злочинів групою осіб з ОСОБА_11 . Досудовим слідством з`ясовано, що ОСОБА_7 та зокрема ОСОБА_8 мали між собою неодноразове спілкування. Згідно трафіку телефонних з`єднань, таке спілкування відбувалося близько 60 разів і ці факти свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , залишаючись на волі, матиме реальну можливість по координації їх сумісних дій, направлених на перешкоджання встановленню істини у справі, у тому числі і в переховуванні останнього від органів досудового слідства чи суду та/чи фінансуванні цього.

Крім того, досудовим слідством встановлено, що співучасник злочинної групи ОСОБА_7 схильний до вжиття заходів, направлених на приховання злочинного характеру своїх дій. У тому числі, використовував при вчинення незаконних нотаріальних та реєстраційних дій завідомо підроблене судове рішення про зобов`язання проведення ним нотаріальних дій (від 25.08.2014), а також, відразу після вчинення злочинів у грудні 2014 року звертався до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за отриманням інформації щодо розгляду справи за позовом ПП «Михаил» про скасування винесеної ним постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Отриману відповідь суду ним було використано під час розгляду адміністративних позовів потерпілих і ТОВ «Факторинг Україна» до нього з тією метою, аби надати удаваного характеру законності своїх протиправних дій і створити хибне враження щодо його неосвідченості у використанні під час проведення нотаріальних та реєстраційних дій завідомо підробленого судового рішення.

Також, слідчий звертає увагу, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, у тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та узгоджується з вимогами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практикою ЄСПЛ.

З огляду на викладене та беручи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_7 слідчий зазначає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного, а тому, відповідно до ст.183 КПК України, щодо нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, з можливістю внесення застави в розмірі 8 793 357,92 (вісім мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят сім гривень 92 коп.) грн.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити, наголосивши про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та враховуючи обставини вчиненого злочину, розмір завданих збитків, які невідшкодовані, а також матеріальний стан підозрюваного, з метою запобігання наявним ризикам, вважали за можливим визначити заставу у розмірі 8 793 357,92 ( вісім мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят сім тисяч гривень) грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Захисники підозрюваного у судовому засіданні заперечували проти клопотання, посилаючись на необґрунтованість ризиків, вказаних слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні. Зазначили, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання та особисто з`явився на виклик суду для розгляду клопотання, що вказує на відповідний характер його соціальних зв`язків, відсутність намагання підозрюваного ухилятися від органів досудового розслідування та суду. Просили застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисників.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000015, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Як підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.01.2018 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000015 розпочате 10.01.2018 року.

27 серпня 2020 року в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України, що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про її отримання 27.08.2020 року. Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_7 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні № 0000015 доказами, а саме: протоколами тимчасового доступу, згідно яких були вилучені реєстраційні справи щодо вчинення ОСОБА_7 нотаріальних і реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомості, розташованих по АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_14 ; АДРЕСА_6 ; протоколами допиту потерпілих, цивільного позивача, висновками експертиз щодо вартості нерухомого майна, трафіками телефонних з`єднань фігурантів, зокрема ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколом огляду ноутбука ОСОБА_8 , з якого вбачається, що вона виготовляла (чим підробляла) усі документи, які згодом використовувала під час вчинення злочинів та іншими письмовими доказами: завідомо підробленими рішеннями Феодосійського міськсуду АРК, відомостями Феодосійського міськсуду про те, що цивільні справи за позовами ПП «Михаил» не розглядалися; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності і наявності системи неспростованих доказів учинення підозрюваним кримінально караного діяння.

Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень є обґрунтованою, відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

Згідно ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 року у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданнями попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Санкція ч. 4 ст. 190 КК України, яка інкримінується підозрюваному, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як особливо тяжкий злочин.

Санкція ч. 3 ст. 365-2 КК України, яка інкримінується підозрюваному, визначає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна або без такої, що відповідно до ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин.

Враховуючи наявну обґрунтовану підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор у судовому засіданні та слідчий в клопотанні, враховуючи ступень тяжкості злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, той факт, що останній, усвідомлюючи покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків або інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, приходжу до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, доводи сторони захисту щодо даних про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, - не гарантують запобігання встановлених ризиків без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не спростовують обставини, встановлені під час досудового розслідування та висновки слідчого судді.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя виходить із такого. Застосування запобіжних заходів є однією з гарантій кримінального провадження, тому основною метою застави є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечення здійснення кримінального провадження. Разом з тим застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, ступень тяжкості та обставини вчинених кримінальних правопорушень, розмір завданих збитків, які невідшкодовані, майновий стан підозрюваного, суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , слідчий суддя приходить до висновку, що даний випадок є виключним і для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам вважає необхідним визначити заставу у розмірі 8 793 357,92 ( вісім мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят сім тисяч гривень) грн., що буде достатнім для забезпечення досягнення мети запобіжних заходів.

У зв`язку із обранням підозрюваному альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;
- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 365-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4» до 12 год. 15 хв. 06 листопада 2020 року.
Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 8 793 357,92 ( вісім мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят сім тисяч гривень) грн.
У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановленої застави у розмірі 8 793 357,92 ( вісім мільйонів сімсот дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят сім тисяч гривень) грн., вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконувати наступні обов`язки на строк до 12 год. 15 хв. 06 листопада 2020 року:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за викликом;
- не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти), для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Визначити строк дії ухвали до 12 год. 15 хв. 06 листопада 2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1