Справа №587/22/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/30/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 , заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 на вирок Сумського районного суду Сумської області, від 15 квітня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Писарівка Сумського району Сумської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 20 червня 2013 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 240 годин громадських робіт;

2) 7 листопада 2013 року Сумським районним судом Сумської області за ст. ст. 389 ч. 2; 71; 72 КК України до 3 місяців 28 днів арешту;

3) 7 квітня 2014 року Сумським районним судом Сумської області за ст. ст. 15 ч. 3 ? 185 ч. 3; 185 ч. 3; 70 ч. 1, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. 2 серпня 2016 року звільненого у зв`язку з відбуттям строку покарання;

4) 26 березня 2018 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 850 гривень штрафу,

визнано винним за ст. 185 ч. 3 КК України з призначенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_7 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, а покарання у виді штрафу на суму 850 грн. за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 26 березня 2018 року, ухвалено виконувати самостійно.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку м. Суми, зареєстровану по АДРЕСА_1 , раніше судиму:

1) 21 лютого 2017 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 164 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт;

2) 4 травня 2018 року Сумським районним судом Сумської області за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 місяця арешту,

визнано винною за ст. ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3 КК України з призначенням покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік; за ст. 185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_10 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, ОСОБА_10 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 21 лютого 2017 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі з ст. ст. 70 ч. 4; 72 КК України, ОСОБА_10 у строк покарання зараховано 1 місяць арешту повністю відбутого покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 4 травня 2018 року, з розрахунку 1 дню позбавлення волі відповідає 1 день арешту.

Відповідно до ст. 72 ч. 5 ККУкраїни (в редакції, від 24 грудня 2015 року) ОСОБА_10 зараховано у строк відбування покарання час її попереднього ув`язнення з 23 лютого 2017 року по 13 вересня 2017 року, включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_10 визнані винними у вчиненні таких кримінальних правопорушень.

12 грудня 2016 року, близько 15 00 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з метою крадіжки чужого майна з будинку АДРЕСА_2 , шляхом пошкодження замка вхідних дверей, проникли до будинку, звідки, діючи таємно, викрали майно потерпілої ОСОБА_11 металеву плиту з чорного металу; металеву чавунну дверку для підкидання дров; металеву чавунну дверку для піддувайла; алюмінієву сковороду; електродриль марки «Фіолент»; алюмінієві карнизи у кількості 8 штук., а всього майна за загальну суму 2006 грн.

Крім того, 30 січня 2017 року, близько 14 00 год., ОСОБА_10 , мешкаючи у своєї знайомої ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 , побачила у кімнаті на серванті телефон «SAMSUNG E12001», білого кольору, який вирішила вкрасти. ОСОБА_10 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, розуміючи, що діє таємно для оточуючих та для потерпілої, викрала належний ОСОБА_12 мобільний телефон «SAMSUNG E12001», вартістю 273 грн.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від захисника обвинуваченої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 , в якій ставиться питання про зміну вироку в частині призначення ОСОБА_10 покарання, шляхом звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням протягом 1 року іспитового строку.

Захисник ОСОБА_8 мотивує свої вимоги тим, що суд, призначаючи ОСОБА_10 покарання, належним чином не врахував, що ОСОБА_10 вину визнала повністю, щиро розкаялася у скоєному, сприяла розкриттю кримінальних правопорушень та встановленню істини у справі, позитивно характеризується за місцем проживання, є вдовою, має неповнолітню дитину 2002 року народження. При цьому, завдана шкода потерпілим відшкодована повністю і вони претензій до ОСОБА_10 не мають.

У поданій апеляційній скарзі заступник прокурора Сумської області ОСОБА_9 , не оспорюючи висновки суду щодо встановлення фактичних обставини правопорушення, доведеності вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_10 , ставить питання про зміну вироку суду в частині призначення ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України.

На думку заступника прокурора Сумської області, суд, призначаючи ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів, допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 70 ч. 4 КК України.

Заступник прокурора Сумської області вказує, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 70 ч. 4 КК України, призначаючи ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів, безпідставно більш суворим покарання за цим вироком у цьому кримінальному провадженні, поглинув менш суворе покарання призначене не за останнім вироком Сумського районного суду Сумської області, від 4 травня 2018 року, а за раніше ухваленим вироком Сумського районного суду Сумської області, від 21 лютого 2017 року.

Посилаючись на такі обставини, заступник прокурора Сумської області просить вирок змінити, визначивши ОСОБА_10 покарання: за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ст. 185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 4 травня 2018 року, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Зарахувати в строк відбування покарання повністю відбуте покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 4 травня 2015 року, а вирок Сумського районного суду Сумської області, від 21 лютого 2017 року, яким ОСОБА_10 засуджена за ст. 164 ч. 1 КК України у виді 120 годин громадських робіт виконувати самостійно.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про підтримку апеляційної скарги заступника прокурора та заперечення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , думку захисника ОСОБА_8 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 про заперечення апеляційної скарги прокурора та підтримку апеляційної скарги захисника, піддавши аналізу мотиви апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Виходячи з апеляційних вимог заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 , відповідно до ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає підстав для перевірки вироку суду в частині засудження ОСОБА_7 за ст. ст. 185 ч. 3; 69; 70 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та покарання у виді штрафу на суму 850 грн., оскільки вирок суду в цій частині не оскаржуються в апеляційних скаргах.

При цьому, колегія суддів не вбачає підстав для прийняття рішення, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 з покращенням його становища, відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України.

Також, колегія суддів вважає, що суд на законних підставах дійшов до висновку при винуватість обвинуваченої ОСОБА_10 у вчиненому та необхідність кваліфікації її дій за ст. ст. 185 ч. 2; 185 ч. 3 КК України.

Вказані висновки суду не ставляться під сумнів в апеляційних скаргах прокурора та захисника ОСОБА_8 , при цьому, у відповідності з ст. 404 КПК України, колегія суддів також не вбачає підстав для прийняття рішення з покращенням становища обвинуваченої ОСОБА_10 , відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України.

Перевіряючи апеляційні вимоги захисника, колегія суддів вважає, що вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_10 , обставини, що пом`якшують її покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_10 свою вину визнала в повному обсязі і щиро розкаялася у скоєному, своїми правдивими показаннями, як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні, сприяла розкриттю злочину і встановленню істини по справі, має дитину 2002 року народження, завдана шкода не є значною яка повністю відшкодована під час досудового слідства, у зв`язку з чим потерпілі не мають до неї претензій матеріального та морального характеру.

На думку колегії суддів, вказані обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 , а також характеризуючі її особу дані істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а тому суд, у відповідності з вимогами ст. ст. 50; 65 КК України, дійшов до обґрунтованого висновку про можливість призначення обвинуваченій ОСОБА_10 покарання нижче від найнижчої межі визначеної санкцією ст. 185 ч. 3 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України.

При цьому колегія суддів, виходячи з вищевикладеного, не вбачає обставин й для задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_8 , оскільки як уже зазначалося обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 та характеризують її особу, були враховані судом при призначенні їй покарання, зокрема й шляхом застосування ст. 69 КК України, однак колегія суддів, виходячи з ст. ст. 65, 75 КК України, не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника з приводу можливості виправлення ОСОБА_10 , яка є раніше судимою, без реального відбування покарання.

Перевіряючи апеляційні вимоги заступника прокурора Сумської області, колегія суддів вважає, що суд допустив неправильне застосування ст. ст. 65 ч. 1 п. 2; 70 ч. 4 КК України, як закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. ст. 408 ч. 1 п. 4; 409 ч. 1 п. 4; 413 ч. 1 п. п. 1, 2 КПК України, є підставою для зміни вироку суду в частині призначення ОСОБА_10 покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 раніше судима за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 21 лютого 2017 року, за ст. 164 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт які ОСОБА_10 не відбула.

Також ОСОБА_10 засуджена за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 4 травня 2018 року, за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць яке ОСОБА_10 відбула.

Відповідно до ст. 70 ч. 1, ч. 4 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вищевказаних вимог закону та, призначивши ОСОБА_10 покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч. 4 КК України, не з урахуванням попереднього вироку.

Зокрема, всупереч вимог зазначеної статті кримінального закону, визначаючи ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів, суд більш суворим покаранням, призначеним за своїм вироком, поглинув менш суворе покарання, призначене не за останнім вироком Сумського районного суду, від 4 травня 2018 року, за яким ОСОБА_10 засуджена до 1 місяця арешту, а за раніше ухваленим вироком Сумського районного суду, від 21 лютого 2017 року, за яким ОСОБА_10 засуджена за ст. 164 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт.

Наведені вище обставини свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст. ст. 408 ч. 1 п. 4; 409 ч. 1 п. 4; 413 ч. 1 п. п. 1, 2 КПК України, є підставою для зміни вироку суду в частині призначення ОСОБА_10 покарання.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Сумського районного суду Сумської області, від 15 квітня 2019 року, відносно ОСОБА_10 , змінити у частині призначеного покарання за сукупністю злочинів за ст. 70 ч. 4 КК України.

Вважати ОСОБА_10 обвинуваченою:

за ст. 185 ч. 2 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

за ст. 185 ч. 3 КК України з призначенням покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Вважати призначеним ОСОБА_10 за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, ОСОБА_10 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 4 травня 2018 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно визначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_10 покарання у виді арешту на строк 1 місяць, що відбуте за вироком Сумського районного суду Сумської області, від 4 травня 2018 року, з розрахунку 1 місяць арешту відповідає 1 місяцю позбавлення волі.

Вирок Сумського районного суду Сумської області, від 21 лютого 2017 року, яким ОСОБА_10 засуджено за ст. 164 ч. 1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин, виконувати самостійно.

В іншій частині вирок Сумського районного суду Сумської області, від 15 квітня 2019 року, відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3 х місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з часу отримання ними копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,