25.01.2021 Справа № 490/7651/19
н/п 1-кп/490/252/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
25 січня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
під час проведення судового розгляду обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження №0001222, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується, а підстав для зміни запобіжного заходу немає, та наявні ризики передбачені п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України. ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. На це вказує наявність у нього громадянства РФ та його тривале проживання на території цієї країни. Обвинувачений може знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що знаряддя вчинення вбивства не були знайдені. Обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки вони наразі не допитані. Обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом зважаючи на винятковий цинізм кримінального злочину та способу його вчинення. Обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на те, що не має постійного місця роботи та притягається до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину. Інший запобіжний захід не може гарантовано запобігти ризикам відповідно до ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на безпідставність більшості процесуальних ризиків. Звернув увагу суду на міцні соціальні зв`язки обвинуваченого.
Обвинувачений подав письмові заперечення проти клопотання прокурора в яких зазначив, що строки тримання під вартою продовжуються судом на протязі майже двох років формально та безпідставно. Ухвали суду невмотивовані та абстрактні. Зазначене, на думку обвинуваченого є грубим порушенням Конституції України, КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прецедентної практики Європейського суду з прав людини. Крім того, посилається на прийняття рішення з боку Корабельного районного суду м. Миколаєва у аналогічній справі щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу. У зв`язку з чим просить застосувати щодо нього домашній арешт або визначити мінімально встановлений розмір застави.
Вислухавши думки учасників процесу щодо вказаного клопотання прокурора, вивчивши надані сторонами документи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що судове провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 29 січня 2021 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, приймає до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого кримінального злочину проти життя своєї матері, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, він має громадянство РФ та тривалий час проживав на території цієї країни. Свідки у судовому засіданні наразі не допитані. Крім того, суд з дотриманням презумпції невинуватості враховує обставини та спосіб вчинення інкримінованого злочину, які можуть свідчити про винятковий цинізм кримінального злочину та застосування заходів конспірації та знищення слідів вчинення особливо тяжкого злочину. Також суд, зважає на те, що обвинувачений не має офіційного місця роботи та притягався до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Щодо доводів обвинуваченого стосовно недопустимості продовження строків тримання під вартою лише на підставі тяжкості покарання, яке може бути призначене, а також порушення розумних строків судового розгляду, то суд з дотриманням презумції невинуватості враховує у своїй сукупності наступні обставини справи кримінального провадження №0001222, а саме:
- обставини злочину, які інкримінуються обвинуваченому, а саме його насильницький та умисний характер, наслідки у вигляді позбавлення життя особи жіночої статі, яка приходилася йому матір`ю, здійснення подальших дій спрямованих на укриття та знищення слідів злочину;
- відсутніть міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого, які будуть достатніми для усунення встановлених ризиків. Як вбачається із матеріалів справи обвинувачений не проживав постійно із своєю дружиною та дітьми, які переїхали до м. Херсон, не мав власного житла, офіційного джерела доходу та оформлених трудових відносин;
- наявність у обвинуваченого можливості покинути територію України у зв`язку із наявністю громадянства іншої країни;
- вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що підтверджено вироком суду, який набрав законної сили;
- тривалість судового провадження, яка пов`язане в тому числі із складністю справи, необхідністю дослідження великої кількості письмових доказів, розглядом справи колегіальним складом суду, а також процесуальною поведінкою обвинуваченого, що полягає у використанні ним передбачених законом процесуальних прав на подачу клопотань, які стосуються відводів, заміни адвоката, скасування арешту із майна, вирішення долі речових доказів, тощо.
Щодо доводів обвинуваченого стосовно формального відношення до розгляду клопотань прокурора та невмотивованості відповідних ухвал, то зазначене не відповідає дійсності, так як суд надає оцінку кожному наявному процесуальному ризику, зазначає обставини, які їх підтверджують, здійснює конкретне обгрунтування відхилення доводів захисту у разі їх наявності.
Щодо порушень з боку суду при розгляді зазначеного питання процесуального законодавства, то вони можуть бути предметом перевірки з боку суду апеляційної інстанції.
Посилання обвинуваченого на рішення іншого суду є абстрактним та невмотивованим. Крім того, будь-які рішення інших суддів в інших справах, крім рішень ЄСПЛ не мають для суду преюдиціального значення.
У зв`язку із зазначеним, у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
В той же час сторона захисту має право на здійснення перевірки та здійснення судового контролю щодо строків тримання під вартою ОСОБА_6 з боку Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на відповідне рішення місцевого суду.
За такого суд доходить до висновку про доцільність продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 23 березня 2021 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою строком до 24.00 години 23 березня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів з моменту проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3