Дата документу 26.01.2021 Справа № 334/7463/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/7463/20 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/70/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Дубов`язівка, Конотопського району, Сумської області, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2020 року, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002777 від 12 жовтня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів до 19 лютого 2021 року, з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави та покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню впливу на свідків та унеможливить ймовірність переховування від органів досудового розслідування.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вищевказану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22-00 години до 06-00 години ранку.
В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що на думку сторони захисту, даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного слід було б застосувати більш м`який запобіжний захід - у вигляді домашнього арешту у певний період доби, оскільки підозрюваний раніше не судимий, неофіційно працює - виконує столярні роботи на замовлення, розлучений, проте допомагає колишній дружині утримувати доньку 2012 року народження, має постійне місце проживання, протягом 8 років мешкає в орендованому у знайомих будинку АДРЕСА_2 .
Слідчий суддя належним чином не перевірив клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не звернув уваги на недотримання ініціатором клопотання вимог ст.ст.132, 184 КПК України щодо обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.
Враховуючи наведене вище, ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.
В ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права у зв`язку з необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
На думку захисника, виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, а обраний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчим відділом Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0002777, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно придбав у невстановлений в ході досудового розслідування час, при невстановлених у ході досудового слідства обставинах 1 (один) зіп-пакет та 1 (один) поліетиленовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масами 4,675 г та 1,061 г загальною масою 5,736 г в перерахунку на висушену речовину, яку став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.
В подальшому, 11 грудня 2020 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою незаконного збуту вищевказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_10 , якому цього ж дня о 14 годині 20 хвилин незаконно збув шляхом продажу за грошові кошти у сумі 600 гривень вище вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб.
Своїми умисними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як, незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу.
За вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002777 від 12 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням час, при невстановлених у ході досудового слідства обставинах 1(один) зіп-пакет з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою 5,067 г в перерахунку на висушену речовину, яку став незаконно зберігати при собі з метою подальшого збуту.
В подальшому, 21 грудня 2020 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою незаконного збуту вищевказаного особливо небезпечного наркотичного засобу, знаходячись за місцем свого мешкання у будинку АДРЕСА_2 , зустрівся з ОСОБА_10 , якому цього ж дня о 16 годині 15 хвилин незаконно збув шляхом продажу за грошові кошти у сумі 600 гривень вищевказаний наркотичний засіб.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, та незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинені повторно.
За вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003286 від 21 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно.
22 грудня 2020 року прокурором ЗМП №3 Запорізької області було винесено постанову про об`єднання вказаних кримінальних проваджень з присвоєнням № 0002777 від 12 грудня 2020 року.
21 грудня 2020 року в порядку ст. 208 КПК України було складено протокол про затримання ОСОБА_6 , який був затриманий відразу після факту збуту ним наркотичного засобу ОСОБА_10 .
22 грудня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу.
Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 11 грудня 2020 року, проведеного в приміщенні кабінету 104 будинку АДРЕСА_3 ;
- протоколом огляду місця події від 11 грудня 2020 року, проведеного біля будинку № 87 по вул. Бородинська в м. Запоріжжя;
- висновком експерта №СЕ-19/108-20/372-МРВ/7-3606 від 16 грудня 2020 року;
- протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ;
- протоколом огляду та вручення грошових коштів від 21 грудня 2020 року, проведеного в приміщенні кабінету 104 будинку №191, по пр.Соборному в м. Запоріжжя;
- протоколом огляду місця події від 21 грудня 2020 року, проведеного біля будинку № 120 по вул. Бородинській в м. Запоріжжя;
- висновком експерта № СЕ-19/108-20/372-МРВ/7-3688 від 22 грудня 2020 року;
- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, за які Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
Крім того, згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 77 КПК України, а саме того, що ОСОБА_16 : може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.
Зазначені вище факти свідчать про реальне та фактичне існування наведених ризиків, а також неможливість запобігання вказаним ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, вказаними як в клопотанні слідчого так і в оскаржуваній ухвалі.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні; а доводи слідчого та прокурора про існування ризику, передбаченого ч.1 п.5 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Обґрунтовуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя звернув увагу на те, що підозрюваний, в силу ст.89 КК України, раніше не судимий, також врахував ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень та їх фактичні обставини, особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, постійного законного джерела доходу та засобів до існування не має.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_6 правопорушень та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, в т.ч. майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60810,00 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у разі її внесення, що не суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, неофіційно працює - виконує столярні роботи на замовлення, розлучений, проте допомагає колишній дружині утримувати доньку 2012 року народження, має постійне місто проживання, протягом 8 років мешкає в орендованому у знайомих будинку АДРЕСА_2 , на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки не зменшують встановлених ризиків та не є достатньою підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що, згідно з доданими до клопотання показаннями свідків, ОСОБА_6 систематично збував наркотичні засоби, в т.ч. у громадських місцях, збут наркотичної речовини 11 грудня 2020 року свідку ОСОБА_10 здійснений ОСОБА_6 у присутності дитини - дівчинки віком приблизно 8 - 10 років, з якою він прийшов на зустріч зі свідком (показання свідка ОСОБА_10 ).
Доказів на підтвердження доводів сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_6 законного джерела доходів суду не надано.
Твердження апелянта про неповноту дослідження обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам, є безпідставними, суперечать матеріалам справи і змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Також доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, є безпідставними та суперечать змісту самого клопотання, яке містить всі необхідні відомості, передбачені ст.184 КПК України, в тому числі в клопотанні наявне обґрунтування неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на відомості, що містяться в матеріалах провадження, в т.ч. відомості про особу підозрюваного ОСОБА_6 та фактичні обставини провадження, встановлені ризики є високими, запобігти яким неможливо без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а доводи сторони захисту про протилежне суперечать матеріалам провадження.
Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.
Відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватись в умовах СІЗО, в наданих суду матеріалах провадження немає.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 23 грудня 2020 року, якою клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № по матеріалам досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002777 від 12 жовтня 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів до 19 лютого 2021 року, з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», з визначенням розміру застави та покладенням певних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4