Справа № 743/774/15-к
Провадження № 1-кп/743/1/20
УХВАЛА

03 серпня 2020 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000345 від 26.08.2014 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжин Чернігівської області, громадянина України, з повною вищою освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, працюючого комірником СП «Новарка», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме в тому що він 26.08.2014 року близько 07 години, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі «Мекшунівка - Червона Гута» у напрямку з м.Славутич Київської області в сторону с.Губичі Ріпкинського району Чернігівської області, на ділянці дороги між електричними стовпами № 18/75 та № 19/75 зі швидкістю 108,51 км/год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення п.п. 1.5, 2.3б, 12.1, 12.3, 12.6ґ ПДР України не був уважний, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась та не слідкував за її змінами, перевищив максимально дозволену швидкість руху, внаслідок чого допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги, де скоїв зіткнення з придорожнім деревом, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження від яких помер, а пасажир ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

В умовах місця дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Chevrolet Aveo», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути виїзду за межі проїзної частини, за умови руху з максимально допустимою швидкістю руху на даній ділянці дороги 90 км/год.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), п.2.3 (б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п.12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху, або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) п.12.6 (ґ) (поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: ґ) іншим транспортним засобам: на автомагістралях - не більше 130 км/год, на дорогах для автомобілів - не більше 110 км/год, на інших дорогах - не більше 90 км/год) ПДР України.

В судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання, котре раніше заявлялося в письмовій формі, та вирішення якого було залишено відкритим, про призначення по справі комісійної судової автотехнічної експертизи, виконання якої доручити експертам Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса МЮ України.
Клопотання обґрунтовано тим, що в матеріалах справи містяться висновки автотехнічних експертиз, які були проведені сторонами обвинувачення і захисту в НДЕКЦ при УМВС в Чернігівській області та в Чернігівському відділенні Київського НДІСЕ. Висновки вказаних експертиз не узгоджуються між собою і протиріччя щодо механізму та обставин ДТП шляхом заслуховування в судовому засіданні експертів ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , усунені не були.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання прокурора.
Представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 погодились з клопотанням прокурора, додатково вказавши, що на момент проведення попередньої комісійної експертизи Харківським НДІ ім.Заслуженого професора М.С. Бокаріуса, в судовому засіданні не допитувався слідчий ОСОБА_12 , котрий на власний розсуд, за невідомою методикою декілька разів, у значний проміжок часу, проводив огляд місця події та необхідні вимірювання і розрахунки, в тому числі слідів юзу автомобіля, що могло позначитися на результатах раніше проведеної експертизи. Крім того, захисник вказав, що станом на 03.08.2020 року обвинувачення ОСОБА_6 було змінено.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд виходить з наступного.
У відповідності до ч.1 ст.332 КПК України, суд під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Допитаний в судовому засіданні під час нового розгляду справи свідок ОСОБА_13 показав, що в серпні 2014 року він вживав алкогольні напої у закладі громадського харчування, після чого він побачив у зоні відпочинку Московського кварталу м.Славутича компанію, яка розпивала алкогольні напої і в якій перебував знайомий свідка - ОСОБА_6 . При цьому автомобіль обвинуваченого знаходився на стоянці поряд. Потім ОСОБА_13 сів в автомобіль ОСОБА_6 і заснув на задньому пасажирському сидінні за місцем водія. ОСОБА_13 не пам`ятає, яким чином інші особи сіли в автомобіль і поїхали, а прокинувся він від того, що відчув удар, характерний при потраплянні колеса у вибоїну, а не для удару підвіски. Свідок не зрозумів, чи переднє чи заднє колесо потрапило у вибоїну, однак після цього автомобіль почало заносити та змінився напрям його руху, а потім сталося зіткнення. Після удару транспортний засіб зупинився і свідок самостійно, через задні ліві пасажирські дверцята, вийшов з автомобіля. На момент ДТП в салоні авто перебувало 6 осіб, зокрема сам ОСОБА_13 , водій ОСОБА_6 , ще троє хлопів і одна дівчина, котра імовірно самостійно вийшла з транспортного засобу. Від моменту коли ОСОБА_13 почув перший удар і до місця повної зупинки транспортного засобу автомобіль проїхав близько 100 метрів, а зіткнення сталося на заокругленій ділянці дороги. Після потрапляння колеса у вибоїну він не чув звуку, характерного для розриву шини. ДТП сталося у світлу пору доби, за сухої погоди і нормальної видимості, однак трава була покрита росою. Перший контакт автомобіля з деревом відбувся в районі капоту, а другий - в районі правих задніх пасажирських дверцят. На момент ДТП на задньому сидінні автомобіля знаходилося 4 пасажири. Свідок має водійський стаж з 2009 року, в його користуванні перебував автомобіль аналогічної моделі. Свідок добре знає вказану ділянку дороги, яка має численні вибоїни і на власному автомобілі часто їздив по ній зі швидкістю від 20 до 90 км/год, в залежності від стану дорожнього покриття.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він займається підприємницькою діяльністю і надає послуги в сфері автосервісу. До свідка звертались слідчий разом з експертом, які доставили спущене колесо легкового автомобіля і просили перевірити, чи здійснюється витік повітря з шини. Сталевий диск колеса мав незначну вм`ятину, а після накачування повітря, воно із шини виходило. Із зовнішньої сторони диску малися сліди грунту. Після того, як на диск вдягнули іншу, аналогічну шину і накачали колесо, витіку повітря не було. Вказані дії супроводжувалися фото фіксацією та відбувалися в АДРЕСА_2 , за місцем здійснення ОСОБА_14 підприємницької діяльності.
З протоколу слідчого експеримента від 11.12.2015 року вбачається, що вказана процесуальна дія відбувалася на місці ДТП на автодорозі між с.Мекшунівка та с.Червона Гута між електроопорами № 18/75 та № 19/75.
З висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_10 № 170 від 27.04.2015 року № 170 вбачається, що:
1) максимально допустима швидкість автомобіля Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_1 на заокругленні дороги дорівнює 1298,02 км/год.;
2) в умовах місця події дорожньо - транспортної пригоди, водій автомобіля Chevrolet Aveo, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути виїзду за межі проїзної частини, за умови руху з максимально допустимою швидкістю руху на даній ділянці дороги 90 км/год.;
3) в умовах місця події викладених в постанові про призначення експертизи, з технічної точки зору водій автомобіля Chevrolet Aveo, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 в ситуації, яка склалась на момент ДТП, повинен був діяти в відповідності до вимог п. 12.1, 12.3, 12.6 «ґ» Правил дорожнього руху України;
4) в умовах місця події викладених в постанові про призначення експертизи, у дорожній ситуації, що склалася дії водія автомобіля Chevrolet Aveo, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.6 «ґ» Правил дорожнього руху України;
5) в умовах місця події викладених в постанові, водій автомобіля Chevrolet Aveo, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , з моменту виявлення вибоїни в умовах події не мав технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зупинити керований автомобіль з зупинкою до вибоїни, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. Враховуючи те, що у відповідності до схеми протоколу огляду місця події від 24.02.2015 р. на всій проїзній частині дороги зображені вибоїни і те, що об`їзд водієм автомобіля Chevrolet Aveo однієї вибони може призвести до наїзду на іншу вибоїну, то безпечний об`їзд вибоїни експертом не розраховувався;
6) в умовах місця ДТП вказаних у постанові про призначення експертизи, в дорожній ситуації що склалася, дії водія автомобіля Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.6 «ґ» Правил дорожнього руху України, і знаходилися з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням події дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_10 роз`яснив, що швидкість 1298 км/год. - це умовна розрахункова величина, з якої починається занос автомобіля на відповідній ділянці дороги. Вихідні дані для дослідження експерту надавав слідчий.
З висновку експерта Чернігівського відділення КНДІСЕ ОСОБА_11 № 1969/15-24 від 02.09.2015 року вбачається, що:
1) мінімальне значення швидкості руху транспортного засобу на заокругленні проїзної частини в місці ДТП, що викликає його занос, становить 117-125 км/год.;
2) в дорожній обстановці, яка склалася водій ОСОБА_6 з метою забезпечення безпеки руху повинен був діяти у відповідності з вимогами п.12.6ґ, 12.1 ПДР, а з моменту виявлення перешкоди у вигляді вибоїни розміром 0,6x0,6м та глибиною 38мм, з розташуванням лівого габариту вибоїни на відстані 1,0м від лівого краю проїзної частини - у відповідності до вимог п.12.3 ПДР.;
3) проведеним дослідженням не встановлено невідповідності дій водія автомобіля Chevrolet вимогам п. 12.6 «ґ», 12.1, 12.3 ПДР.;
4) встановити експертним шляхом наявність (відсутність) у водія технічної можливості втримати автомобіль в межах проїзної частини після наїзду на перешкоду (пошкодження дорожнього покриття) не здається можливим із-за відсутності відповідної методики таких досліджень. Разом з тим є підстави технічного характеру вважати, що настання заносу з подальшим виїздом на межі проїзної частини і наїздом на придорожні дерева, могло бути результатом наїзду на перешкоду (пошкодження дорожнього покриття);
5) в дорожній обстановці, що склалася при швидкості руху 80-120 км/год, водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості не тільки застосуванням екстреного гальмування або маневру уникнути наїзду на перешкоду (вибоїну проїзної частини поблизу лівого краю проїзної частини), але і привести в дію гальмівну систему або систему рульового керування автомобіля Chevrolet;
6) Встановити експертним шляхом технічну причину виникнення події ДТП не надається можливим, оскільки не можливо однозначно встановити причину настання заносу праворуч транспортного засобу під керуванням ОСОБА_6 ;
7) Після в`їзду у вибоїну на дорозі водій автомобіля ОСОБА_6 міг знаходитись в аварійній ситуації (коли його дії не впливали на подальший розвиток дорожньої ситуації). Оцінка дій водія в аварійній дорожній ситуації не регламентується діючими Правилами дорожнього руху і виходить за межі компетенції експерта-автотехніка.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_11 підтвердив свої висновки.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показав, що він займаючи посаду слідчого 26.08.2014 року здійснював виїзд на місце ДТП за участю водія ОСОБА_6 на автодорозі неподалік с.Мекшунівка Ріпкинського району і того ж дня, в присутності понятих і начальника ВДАІ ОСОБА_15 складав протокол огляду, дві схеми ДТП, одна з яких була чернеткою. На місці події ОСОБА_12 бачив автомобіль, який знаходився в кюветі і контактував з деревами, а також на грунтовому покриві були сліди кочення автомобіля, однак довжину їх ОСОБА_12 не заміряв, кількості цих слідів не пам`ятає. На схемах ОСОБА_12 відображав сліди транспортного засобу від місця їх виявлення на проїзній частині і до узбіччя. Крім того, на схемах відображено транспортний засіб, електроопори, пошкоджені дерева, фрагменти автомобіля. Прив`язку слідів шин до місця знаходження електроопор ОСОБА_12 не робив. Слідчий ОСОБА_16 робив фото таблицю з місця події. В грудні 2014 року ОСОБА_12 розслідуючи вказане кримінальне провадження, за участю понятих здійснював повторний огляд місця події, під час якого фіксував радіус заокруглення дороги, вибоїну на проїзній частині, здійснював їх прив`язку до краю проїзної частини та електроопори. На той час ОСОБА_12 довжину, ширину та глибину вибоїни не заміряв. 24.02.2015 року ОСОБА_12 втретє проводив ОМП, відобразивши цю ж саму ділянку дороги, однак переплутав місцезнаходження с.Мекшунівка та с.Нова Гута. В четвертий раз ОСОБА_12 проводив огляд 21.05.2015 року, на той час коли на місці події вже не збереглося слідів шин, скла і уламків автомобіля належного ОСОБА_6 . Того разу ОСОБА_12 переносив на дорожнє покриття сліди автомобіля із раніше складених документів. Ці сліди ОСОБА_12 малював крейдою та робив з них фототатблицю. Слідчий ускладнився пояснити яку методику розрахунків він використовував складаючи протокол і фото таблицю.
Таким чином, наявність протиріч у висновках експертів; показання свідка ОСОБА_13 в тій їх частині, що не надавалися при призначенні попередніх експертиз; показання слідчого ОСОБА_12 ; згода обвинуваченого ОСОБА_6 давати показання лише після дослідження всіх доказів, дають суду підстави для висновку про необхідність призначення експертизи.
Керуючись ст.ст. 369, 372, 332 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
По кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначити комісійну судову автотехнічну експертизу механізму та обставин дорожньої пригоди, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (вул. Золочівська, 8а, м. Харків, Україна, 61177).
Для вирішення експертам поставити наступні питання:
1) Яка максимально допустима швидкість транспортного засобу на заокругленній ділянці дороги даного радіуса ?
2) Чи мав в даних дорожніх умовах водій автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 технічну можливість уникнути виїзду за межі проїзної частини, за умови руху зі швидкістю, що не перевищує допустиму в умовах місця події ?
3) Як повинен був діяти водій автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , відповідно вимог Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, в дорожній обстановці яка склалася, до моменту можливого потрапляння колеса автомобіля у вибоїну на проїзній частині, з метою запобігти втраті керованості транспортним засобом і настання ДТП ?
4) Чи відповідали дії водія автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , з технічної точки зору, вимогам Правил дорожнього руху України дорожній обстановці яка склалася до моменту втрати керованості транспортним засобом, в тому числі за умови перевезення ним в салоні п`яти пасажирів ?
5) Чи мав водій автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 технічну можливість шляхом екстреного гальмування зупинити транспортний засіб з моменту виникнення небезпеки для руху (виявлення вибоїни в умовах її видимості 28 метрів), або безпечного об`їзду вибоїни рухаючись:
- з допустимою швидкістю руху;
- зі швидкістю 80-120 км/год ?
6) Чи були з технічної точки зору дії водія автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 у причинному зв`язку з виникненням ДТП ?
7) Як повинен був діяти водій автомобіля «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 після в`їзду у вибоїну та з можливим подальшим розгерметизуванням шини колеса і втратою керованості автомобіля, та чи можливо оцінити його дії відповідно до загальних правил дорожнього руху ?
8)Чи впливала на керованість автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , у дорожній обстановці яка склалася, до моменту можливого потрапляння колеса у вибоїну, наявність у салоні транспортного засобу, крім водія ОСОБА_6 , п`яти дорослих осіб, четверо з яких перебували на задньому пасажирському сидінні ?
9)Чи впливала на керованість автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , у дорожній обстановці яка склалася, після можливого потрапляння колеса у вибоїну та можливої розгерметизації шини, наявність у салоні транспортного засобу, крім водія ОСОБА_6 , п`яти дорослих осіб, четверо з яких перебували на задньому пасажирському сидінні ?
Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384,385 КК України.
В розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження, диски з фіксацією судового засідання.
На час проведення експертизи кримінальне провадження відкласти.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1