УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/961/20

Провадження № 1-в/568/42/20

23 жовтня 2020 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суду Рівненської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Радивилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області про приведення вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону, або пом`якшення призначеного покарання,

В С Т А Н О В И В :
Радивилівський районний сектор філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону, або пом`якшення призначеного покарання.
Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Радивилівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області. Вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким санкцію частини першої статті 185 КК України було змінено з позбавлення волі на обмеження волі. Отже, враховуючи викладене, заявник просить суд на підставі ч.ч. 1, 3 ст. 5, ч. 3 ст. 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України вирішити питання щодо приведення вказаного вироку суду у відповідність з діючим законодавством в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону, або пом`якшення призначеного покарання, а саме, що стосується засудження ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд подання за його відсутності.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд подання за її відсутності, підстав для зміни вироку відносно ОСОБА_3 не вбачає.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення карності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Вироком Демидівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_3 затверджено угоду про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , ОСОБА_3 визнано винним за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
ОСОБА_3 перебуває на обліку в Радивилівському районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області.
Як слідує з подання органу пробації, його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частиною 3 статті 74 Кримінального кодексу України.
У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону, або пом`якшення призначеного покарання засудженому. При цьому, орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання, на яке він просить замінити засудженому ОСОБА_3 призначене покарання. Відтак, подання не містить і мотивів, з яких виходив орган пробації, звертаючись до суду.
В свою чергу, за правилами ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII з 01 липня 2020 року до абзацу другого частини першої ст. 185 КК України внесено зміни, згідно яких, вказано, "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" - словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років".
Отже, згідно вказаного Закону, за вчинення кримінального правопорушення/ проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з 01.07.2020 року встановлений більш м`який вид покарання, ніж був застосований до засудженого ОСОБА_3 , а саме обмеження волі. При цьому максимальна межа обмеження волі за ч. 1 ст. 185 КК України встановлена на строк до 5 років, в той час як ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 185 до позбавлення волі на строк 1 рік.
Засуджений ОСОБА_3 покарання не відбував, оскільки він на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Положенням ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Тобто, необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.
За положеннями ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.
Якщо засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням, а новий закон, що має зворотну дію, передбачає як найбільш суворий вид покарання такий, від відбування якого особа теж може бути звільнена з випробуванням (наприклад, обмеження волі чи виправні роботи), призначена їй міра покарання підлягає заміні на максимальний розмір покарання, передбаченого новою санкцією. При цьому, рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не скасовується і засуджений продовжує далі відбувати визначений судом іспитовий строк.
З урахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України та положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік ОСОБА_3 може бути замінено на обмеження волі строком на 5 років (максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону) із звільненням від відбування покарання з випробуванням.
Міра покарання - це якісна і кількісна характеристика визначеного судом згідно закону покарання за злочин. Отже, міра покарання охоплює не лише строк та розмір покарань, але і їхній вид та кількість, визначену судом.
З урахуванням змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, пом`якшується вид покарання, проте, з у рахуванням правил ч. 3 ст. 74 КК України, посилює строк покарання.
Враховуючи, що максимальна межа покарання у виді обмеження волі, що може бути призначене за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 значно перевищує строк призначеного засудженому вироком суду покарання у виді позбавлення волі (навіть із врахуванням ч. 1 ст. 72 КК України), суд дійшов висновку, що у даному випадку приведення вироку суду від 25.06.2020 року у відповідність до вимог вказаного Закону погіршує становище засудженого.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування правил, встановлених ч. 1 ст. 72 КК України. Так, згідно ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. В свою чергу, можливість перерахування покарання за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу, можливе лише у разі відбуття засудженим частини покарання (ч. 3 ст. 74 КК України).
У даному випадку засуджений покарання не відбував, оскільки був звільнений від відбування покарання вироком суду, а тому відсутня можливість перерахувати відбуте ним покарання, а отже й застосовувати правила ч. 1 ст. 72 КК України.
Враховуючи зазначене, підстави для задоволення подання органу пробації відсутні.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
З задоволенні подання Радивилівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області про приведення вироку Демидівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону, або пом`якшення призначеного покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Рівненського апеляційного суду через Радивилівськийц районний суд Рівненської області..

Суддя ОСОБА_1