КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_12.,

суддів - ОСОБА_13., ОСОБА_14.,

секретаря - ОСОБА_15.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_16.,

підозрюваної - ОСОБА_1.,

захисника - ОСОБА_17.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000490 від 22.05.2020 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_1. - ОСОБА_17. на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою до 13.09.2020 року включно,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженці м. Горлівки Донецької області, українці, громадянці України, з вищою освітою, розлученій, маючій на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючій на посаді завідувача відділення (лікаря-хірурга серцево-судинного) в Державній установі «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії МОЗ України», зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1, проживаючій за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимій,

підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.5, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001206 від 20.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, п.п.5, 12, ч.2 ст.115 КК України.

12 грудня 2019 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_1. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.28, п.п.5, 12, ч.2 ст.115 КК України за фактом умисного вбивства ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб, організованою групою, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

13 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_1. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.02.2020 року, без визначення розміру застави.

03 лютого 2020 року заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 4 місяців, тобто до 12.04.2020 року.

04 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено підозрюваній ОСОБА_1. строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03.04.2020 року включно.

30 березня 2020 року заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто до 12.06.2020 року.

01 квітня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено підозрюваній ОСОБА_1. строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.05.2020 року включно.

21 травня 2020 року у кримінальному провадженні №0001206, ОСОБА_1. повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.5, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України.

22 травня 2020 року матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_3., ОСОБА_1 та ОСОБА_4 злочинів, передбачених п.п.5, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України виділені з матеріалів досудового кримінального провадження №0001206 від 20.07.2016 року в окреме провадження з присвоєнням №0000490.

22 травня 2020 року сторону захисту, в порядку ст.290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000490.

26 травня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено підозрюваній ОСОБА_1. строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.07.2020 року включно.

16 липня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_1. до 13.09.2020 року включно.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваної ОСОБА_1. - ОСОБА_17. подав апеляційну скаргу, через необґрунтованість ухвали слідчого судді та через порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України. На думку апелянта, слідчим суддею не було належним чином надано оцінки доказам сторони захисту стосовно відсутності обґрунтованості підозри ОСОБА_1. у вчиненні кримінальних правопорушень, а також не надано належної оцінки ризикам перешкоджанню ходу кримінального провадження та доказам, що їх спростовують. Тому, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження підозрюваній ОСОБА_1. строку тримання під вартою.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, як законну та обґрунтовану;

- підозрювану та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров'я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з'явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п'ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об'єктивно зв'язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п.48).

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні, зв'язок підозрюваної ОСОБА_1. з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні даними, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_1. до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.п.5, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.28 ч.1 ст.263, ч.3 ст.28 ч.3 ст.28 ч.2 ст.194 КК України, є обґрунтованою.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред'явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв'язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_1. у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов'язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_1., тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження, що у свою чергу дає підстави для застосування до ОСОБА_1 одного з запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного з часом зменшуються (справа «Ткачов проти України» від 13.12.2007 p., «Єлоєв проти України» від 06.11.2008р.). Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов'язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження щодо ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не з'ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м'яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_1. проживає за адресою: АДРЕСА_2, характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалася, має на утриманні неповнолітню дитину, яка потребує постійного догляду.

Крім цього, колегія суддів враховує, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та стороні захисту відкрито матеріали в порядку ст.290 КПК України.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання за кримінальні правопорушення у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_1., позитивні характеризуючі дані про особу підозрюваної, наявність у неї постійного місця проживання, міцних соціальних зв'язків, родини і неповнолітньої дитини на утриманні, а також, враховуючи що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1. інкримінованих кримінальних правопорушень та приймаючи до уваги недоведеність прокурором тих обставин, що протягом досудового розслідування у кримінальному провадженні з'явились інші підстави або збільшились ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують необхідність подальшого тримання підозрюваної під вартою, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_1. покладених на неї обов'язків.

Враховуючи те, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, не підлягають задоволенню письмові зобов'язання ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11 про особисту поруку за підозрювану ОСОБА_1.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваної слід задовольнити, а тому ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 липня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_1. запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати місце свого проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_1. - ОСОБА_17., задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 липня 2020 року про продовження підозрюваній ОСОБА_1. строку тримання під вартою до 13.09.2020 року включно, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_16., про продовження підозрюваній ОСОБА_1. строку тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2.

Покласти на підозрювану ОСОБА_1 процесуальні обов'язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором у кримінальному провадженні;

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із с. Гнідин (Бориспільський район, Київська область) без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім випадків надання необхідної медичної допомоги;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваної ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов'язків покладених судом, визначити до 13.09.2020 року включно.

Негайно доставити підозрювану ОСОБА_1 до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_2, де звільнити її з-під варти.

Роз'яснити підозрюваній ОСОБА_1, що у разі невиконання покладених на неї обов'язків до неї може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Офіс Генерального прокурора, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування підозрюваної ОСОБА_1. під цілодобовим домашнім арештом.

У задоволенні клопотань ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11 про особисту поруку, відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14