Справа № 147/809/20
Провадження № 1-кп/147/87/20
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою

19 жовтня 2020 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду при розгляді кримінального провадження №0000098 від 26.04.2020 щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
У провадженні Тростянецького районного суду Вінницької області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та просить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 продовжити строком на 60 діб, оскільки строк дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою закінчується, провести судовий розгляд до закінчення дії ухвали немає можливості, що пов`язано із складністю провадження. Обставини, які виправдовують тримання ОСОБА_7 під вартою є наявність ризиків, передбачених п.1, п.3, п.4, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суд; запобігання спробам незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики не зменшилися, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, за який передбачено покарання виключно позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, не одружений, не працює.
Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив клопотання прокурора, просить суд застосувати домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 заперечив клопотання прокурора. Вважає, що прокурор в судовому засіданні не довів ризики, передбачені КПК України, а належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити інший, більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт при цьому подав клопотання про заміну запобіжного заходу. В обгрунтування клопотання покликається на те, що кваліфікація дій ОСОБА_4 суперечить фактичним обставинам справи, ризики визначені ст. 177 КПК України вважає відсутніми, так як допитані свідки та потерпілий, на яких зміг би незаконно впливати ОСОБА_4 ; відсутність судимостей свідчить про несхильність останнього до вчинення злочинів та правопорушень, можливість переховування від суду спростовується тим, що після виявлення злочину ОСОБА_4 самостійно викликав швидку та поліцію та чекав їх прибуття на місці злочину.
Потерпілий ОСОБА_6 вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Суд, заслухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілого, вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити, а в клопотанні обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.
Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 28.04.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, який ухвалою слідчого судді від 25.06.2020 продовжено до 23.08.2020; ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області суду від 19.08.2020 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено на 60 діб, тобто до 22 жовтня 2020 року.
Підставою для обрання запобіжного заходу стали достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; за місцем проживання характеризується з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, не одружений, не працюючий; може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до слідчого, прокурора та суду; незаконно впливати на свідків і змусити їх змінити показання, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою для продовження строку тримання під вартою стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від суду,перешкоджати встановленню істини в справі та незаконно впливати на свідків.
Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту та продовження дії вказаного запобіжного заходу до моменту вирішення вказаного клопотання, хоча частково і змінились обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, однак не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Суд вважає, що наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати: те, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, немає постійного джерела доходів, не працевлаштований, немає міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, а відтак може уникати кримінального переслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Оцінюючи тяжкість інкримінованого злочину, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки, крім виняткових випадків.
З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованого йому діяння, вік та стан його здоров`я, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на шістдесят днів, без визначення розміру застави на підставі ч.4 ст.183 КПК України.
Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою слід задоволити, в клопотанні захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити, в тому числі, виходячи і з наступного.
Суд не бере до уваги доводи захисника про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд наголошує, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати; ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину; не працевлаштований, немає постійного джерела доходів, раніше не судимий, а тому застосування до обвинуваченого інших менш впливових запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків та запобігти спробам переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт ОСОБА_4 відмовити.
Обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів - з 19 жовтня 2020 року до 18 грудня 2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1