Справа № 201/9204/20
Провадження № 1-кс/201/3510/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі, внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0003440 від 26.09.2014 року, клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і м мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло клопотання слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003440 від 26.09.2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України.

У вищезазначеному клопотанні, стороною обвинувачення зазначено про те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003440 від 26.09.2014 року встановлено, що 05.09.2014 року приблизно о 15:00 годині раніше малознайомі ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували у приміщенні кафе «Наш Дворик», розташованого за адресою пр. Героїв, 11-к у м. Дніпропетровську, де спільно розпивали спиртні напої. Під час знаходження в приміщенні ОСОБА_4 побачив у ОСОБА_7 грошові кошти у не встановленій в ході досудового слідства кількості, які визначив, як об`єкт свого злочинного посягання. Згодом ОСОБА_7 залишив приміщення кафе, а ОСОБА_4 , маючи намір, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 став пропонувати ОСОБА_6 спільно заволодіти майном ОСОБА_7 , після чого порівну поділивши між собою майно, а саме грошові кошти.

Діючи на досягнення злочинної мети, співучасники злочину перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та реалізуючи свій корисливий намір, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, попрямували до приміщення «Спорт Бару», розташованому поблизу будинку №9 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську, де на їх думку повинен був перебувати ОСОБА_7 . Увійшовши у приміщення «Спорт Бару», співучасники злочину реалізуючи свій злочинний намір, побачили ОСОБА_7 , та розуміючи, що перебувають у приміщенні, де їм буде важко відкрито заволодіти майном ОСОБА_7 , запропонували останньому вийти з приміщення. ОСОБА_7 розуміючи, що перед ним знаходяться раніше йому знайомі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , добровільно попрямував в їх бік, та вийшов разом з ними з приміщення, оскільки довіряв останнім.

Знаходячись поблизу будинку №9 по пр. Героїв у м. Дніпропетровську співучасник злочину ОСОБА_6 розуміючи, що його дії будуть очевидними для оточуючих та ОСОБА_7 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на відкрите заволодіння майном, зайшовши ззаду, обома руками став утримувати ОСОБА_7 таким чином, щоб останній не зміг чинити опір, а співучасник злочину ОСОБА_4 , тим часом намагався дістати з заднього карману його шортів грошові кошти. ОСОБА_7 розуміючи, що у відношенні нього здійснюється відкрите заволодіння його майном, намагався чинити опір та вириватись, однак ОСОБА_6 застосовуючи до ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, повалив останнього на землю, та притиснув його своїм тулубом до землі таким чином, що ОСОБА_7 був позбавлений можливості рухатись. Діючи за раніше досягненню домовленістю, скориставшись тим, що ОСОБА_7 не може чинити опір співучасник злочину ОСОБА_4 дістав з задньої кишені його шортів грошові кошти, тим самим відкрито заволодівши чужим майном.

В зазначеному кримінальному проваджені повідомлено про підозру ОСОБА_4 , який підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ст. 177 КПК України, саме: ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і переховувався під час досудового розслідування від слідства, у зв`язку із чим, постановою слідчого оголошувався у розшук із зупиненням досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого і свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, зазначивши про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, прокурор просив задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив обрати йому менш суворий запобіжний захід.

Вислухавши учасників кримінального провадження, а також ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя доходить до наступних висновків.

З матеріалів клопотання встановлено, що 25 вересня 2014 року ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003225 від 06.09.2014 року було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Постановою старшого прокурора прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська ОСОБА_8 від 25 вересня 2014 року були виділені із кримінального провадження № 0003225, в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про що було 26 вересня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003440.

Постановами старшого слідчого СВ Жовтневого РВ Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 13 листопада 2014 року підозрюваного ОСОБА_4 було оголошено у розшук і зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003440 від 26 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 186 КК України, а також в подальшому підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у міжнародний розшук Інтерполом.

Постановою слідчого СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 25 вересня 2020 року досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було відновлено, у зв`язку із встановленням місця перебування підозрюваного ОСОБА_4 .

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав, які б свідчили про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступні обставини.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05 вересня 2014 року; протоколом допиту потерпілого від 05 вересня 2014 року; протоколом допиту свідка від 06 вересня 2014 року.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 вищезазначеного злочину за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду , оскільки з матеріалів клопотання встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого він підозрюється належить до категорії тяжкого злочину, максимальна санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком на шість років, у зв`язку із чим, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, при цьому, останній оголошувався під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні у розшук і міжнародний розшук.

Отже наведені вище обставини у сукупності дають підстави стверджувати про наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. У той же час слідчий суддя при оцінці цього ризику враховує і майновий стан, і родинні звязки підозрюваного і його вік. Вважає, що цей ризик є актуальним, проте не є вирішальним при обранні запобіжного заходу.

В той же час, доводи сторони обвинувачення про існування інших ризиків, передбачених пунктами 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризиків незаконного впливу на потерпілого і свідків, перешкоджання кримінальному провадженню і вчинення іншого кримінального правопорушення, не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду клопотанні, оскільки прокурором не надано жодних фактичних обставин і не наведено переконливих фактів наявності таких ризиків, а є лише припущенням сторони обвинувачення.

У зв`язку із чим, ці ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором, на момент розгляду клопотання, доведено обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, однак не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, вважає, що вагомих підстав для застосування щодо ОСОБА_4 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено. У зв`язку з цим, на переконання слідчого судді, є підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений у клопотанні.

У своєму клопотанні стороною обвинувачення приділено недостатньо уваги, чому більш м`який запобіжний захід не зможе уберегти від тих ризиків, на які вона посилається. Враховуючи це, слідчий суддя самостійно оцінює кожний запобіжний захід і ризики, яким він зможе запобігти, у зв`язку із чим, аналізуючи в сукупності матеріали клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, достатнім запобіжним заходом є цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених пунктами 1, 4, 8 частини 5 статті 194 КПК України, що зможуть виступити достатніми стримуючими факторами для існуючих ризиків. Зазначений висновок слідчого судді узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Боротюк проти України», заява № 33579/04 п. 62, в якому зазначено, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

При цьому, слідчий суддя також вважає за необхідне встановити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який залишився з моменту повідомлення ОСОБА_4 про підозру, за виключенням періоду часу із моменту зупинення досудового розслідування до його відновлення, тобто до 05 жовтня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184-187, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк досудового розслідування, з урахуванням його відновлення в межах двомісячного строку з моменту повідомлення про підозру, а саме: до 05 жовтня 2020 року, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , строком до 05 жовтня 2020 року, обов`язки, а саме:
- прибувати за кожною вимогою у визначені дату, час і місце до слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду);
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом є 05 жовтня 2020 року.
Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 09.30 годині 28 вересня 2020 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1