Справа № 127/451/18
Провадження №11-кп/801/7/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувшиу відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002968 від 08.09.2017 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болохово Киреєвського району Тульчинської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого комірником на ТОВ «Стеді», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого:
09.10.1986 року вироком Староміського районного суду м. Вінниці за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;
13.01.1987 року вироком Замостянського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 145, ч. 2 ст. 89, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
18.06.1991 року вироком Ленінського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
29.02.2000 року вироком Староміського районного суду м.Вінниці за ч. 2 ст. 144 КК України (в редакції 1960 року) до 7 років позбавлення волі;
17.05.2007 року вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
23.12.2011 року вироком Замостянського районного суду м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;
30.10.2013 року ухвалою Апеляційного суду Вінницької області звільненого умовно-достроково з невідбутим строком 9 місяців 17 днів;
29.12.2014 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі;
13.08.2015 року вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;
звільненого 06.06.2017 року умовно-достроково з невідбутим строком 9 місяців 17 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2018 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002968 від 08.09.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13.08.2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати по проведенню експертизи в сумі сто дев`яносто вісім гривень на користь держави.
Вирішено долю речових доказів.

Прокурор відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 подав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що на даний вирок прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового вироку апеляційним судом з призначенням більш суворого покарання, крім того, апеляційний розгляд тривалий час не може розпочатися через його затягування з боку обвинуваченого ОСОБА_7 , який неодноразово, будучи повідомлений про дату та час апеляційного розгляду на розгляд провадження до суду апеляційної інстанції не зявлявся за відсутності поважності поважних причин такої неявки, тому доцільно обрати відносно ОСОБА_7 , засудженого вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 15.08.2018 року за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 ст. 71 КК України на 2 роки 6 місяців запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який просив задоволити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_8 , яка заперечувала проти клопотання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати відносно нього домашній арешт , обговоривши доводи клопотання прокурора, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п.2 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26.03.2019 року ОСОБА_7 оголошено в розшук.
Крім того, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10.10.2019 року надано дозвіл на здійснення затримання ОСОБА_7 з метою приводу до Вінницького апеляційного суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
03.10.2020 року згідно протоколу затримання особи, на виконання ухвали суду ОСОБА_7 було затримано старшим оперуповноваженим ВКП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 .

Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватись від суду, що підтверджується тим, що на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 26.03.2019 року він був оголошений в розшук, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому з у рахуванням обставин кримінального провадження та з метою забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого, клопотання прокурора слід задоволити, обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п.1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначаєтьсящодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Суд апеляційної інстанції вважає, що враховуючи особу ОСОБА_7 , обставини кримінального правопорушення, доцільно визначити розмір застави в межах 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає вимогам ст. 182 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до закінчення апеляційного розгляду.
Клопотання прокурора є обґрунтованим, підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 405 КПК України , суд апеляційної інстанції,
п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора задоволити.
Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до закінчення апеляційного розгляду з визначенням застави у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб 21 970 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти обов`язки відповідно до ст. 194 КПК України: не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, роботи.
Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4