Номер провадження: 11-сс/813/2037/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.12.2020 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши в порядку ст.398 КПК України апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року було задоволено клопотання слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 та у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000041 від 29 травня 2020 року наданий тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та розпорядження про їх вилучення в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_1 ).

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якій просила скасувати ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволення в задоволенні клопотання слідчого про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши надані матеріали, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за нею з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст.24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
Зазначеному імперативному принципу відповідає використана у КПК законодавча техніка, зокрема в частині 1 та 2 ст.309 КПК України, що містить вичерпний перелік судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в апеляційному суді, та цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до п.10) ч.1 ст.309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.
Тобто, законодавцем передбачена можливість оскарження ухвал слідчого судді щодо зазначеного вище заходу забезпечення кримінального провадження, необхідною умовою оскарження яких є позитивне вирішення цим рішенням питання про вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності або інших, відсутність яких унеможливлює здійснення фізичною особою-підприємцем чи юридичною особою своєї діяльності.
Зі змісту апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали слідчого судді вбачається, що слідчий суддя надав тимчасовий доступ до копій документів, а саме копії юридичної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », копії платіжних доручень, банківських виписок, угод, тощо.

Разом з цим, адвокат ОСОБА_3 не обґрунтувала та не надала доказів про те, що вилучення копій вищевказаних документів позбавляє юридичну особу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можливості здійснювати свою діяльність.
За таких обставин, беручи до уваги те, що оскаржувана ухвала слідчого судді будь-яким чином не може перешкодити діяльності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », суддя-доповідач дійшов висновку про те, що вона не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Згідно з ч.3 ст.309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Статтею 422 КПК України передбачений порядок перевірки ухвал слідчого судді, однак в зазначеній нормі закону не передбачені дії апеляційного суду, щодо апеляційних скарг на ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню.
При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч.6 ст.9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього кодексу.
Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_3 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, на яку, згідно із кримінальним процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження, та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 307, 309, 310, 399, 401, 419, 422 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08 грудня 2020 року, якою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000041 від 29 травня 2020 року наданий тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та розпорядження про їх вилучення в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (МФО НОМЕР_1 ).

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати адвокату ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду: ОСОБА_2