печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у кримінальному провадженні № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, клопотання захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження № 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 восени 2006 року у невстановленої слідством особи, за невстановлених слідством обставин, без передбаченого законом дозволу придбав шість патронів калібру 7, 62 мм, які переніс за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_2 .

У подальшому, 16.05.2008 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_4 , виявлено та вилучено шість патронів калібру 7, 62 мм, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 298 ВКЕ від 30.05.2008 вилучені шість патронів є придатними для стрільби стандартними бойовими припасами калібру 7, 62 мм.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 звернулись до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений вказав, що не мав жодного наміру переховуватись від слідства, у 2010 році він зі своєю матір`ю, оскільки вона захворіла і потребувала більш екологічного місця проживання, змінив місце проживання та йому не було відомо про те, що він має процесуальний статус у кримінальному провадженні чи те, що він перебуває в розшуку. Його не розшукували, не викликали до слідчого, не телефонували. Однак у 2018 році, після того як ОСОБА_4 вирішив повернутися до м. Києва, він отримав інформацію про те, що перебуває в розшуку, у зв`язку з чим він добровільно з`явився до слідчого. Обвинувачений наголосив, що у вказаний проміжок часу за кордон не виїжджав та вів активний спосіб життя.

Захисник зазначив, що з моменту вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, минуло понад дванадцяти років. Крім того, з урахуванням зупинення досудового провадження, станом на день судового розгляду минуло понад 6 років, що свідчить про закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Захисник наголосив, що в матеріалах справи відсутні докази умисного ухилення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, переховування його від слідства, вручення слідством обвинуваченому судових повісток, процесуальних документів.

Судом роз`яснені підозрюваному правові наслідки закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав, наголошено, що він має право на здійснення кримінального провадження на загальних підставах, при цьому ОСОБА_4 вказав, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності та він підтримує позицію свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що підстав для відмови у задоволенні клопотання сторони захисту на даний час він не вбачає, а відтак не заперечує проти задоволення вказаного клопотання. Водночас просив суд стягнути з обвинуваченого витрати, які були понесені в ході досудового розслідування. Речові докази просив залишити в матеріалах кримінального провадження.

Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

На момент вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкція цієї статті передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років. Тобто діяння, інкриміноване органом досудового розслідування ОСОБА_4 , відносилось до категорії злочинів середньої тяжкості.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в обвинувальному акті, моментом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слід вважати 16.05.2008, а відтак на час розгляду справи в суді п`ятирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, сплинув.

Відповідно до постанови колегії судді Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі № 639/793/17, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК України), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року № 5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Причому підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин коли не встановлено його місцезнаходження.

Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.

У судовому засіданні роз`яснено прокурору право надати додаткові документи, які б підтверджували здійснення викликів ОСОБА_4 до слідчого, факт ухилення від слідства або суду обвинуваченим, однак прокурор вказав, що до матеріалів справи долучено вичерпний перелік документів, а інших доказів таких обставин матеріали кримінального провадження не містять.

Матеріали справи не містять доказів умисного ухилення від кримінальної відповідальності обвинуваченого (про те, що здійснювались його виклики до слідчого, прокурора), переховування його від слідства, вручення обвинуваченому судових повісток та процесуальних документів.

Крім того, суд враховує позицію сторони захисту, що обвинувачений за межі території України не виїжджав та не був обізнаний про будь-який процесуальний статус в кримінальному провадженні, що в свою чергу не спростовано стороною обвинувачення.

Отже, судом у даному випадку не встановлено обставин, з якими Закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що обвинувачений ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин в період часу з 16.05.2008 по 09.09.2020.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши обґрунтованість підстав та отримавши згоду обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що обвинувачений має бути звільнений від кримінальної відповідальності, а провадження закрите.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у кримінальному провадженні, суд зазначає, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту). Вказана позиція відображена у постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в ухвалі № 728/2420/17 від 25.06.2018.

Отже, процесуальні витрати, зазначені в обвинувальному акті, пов`язані з проведенням балістичної експертизи № 298 ВКЕ від 30.05.2008, слід віднести на рахунок держави.

Речі, вилучені 16.05.2008 під час здійснення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 : дозвіл на носіння та зберігання мисливської нарізної зброї «САЙГА-МК» № НОМЕР_1 , карабін «САЙГА-МК» калібр 7,62мм № НОМЕР_1 , портативний комп`ютер (ноутбук) «ASUS», model UK 1 MB, VER: VK168NOAP000520 та шнур електроживлення, принтер «НР ColorLaserJet 1010» serial №CNFF138361, шнур електроживлення та шнур підключення до комп`ютера, принтер «НР ColorLaserJet 2550n» serial №CNHHB31470, шнур електроживлення та шнур підключення до комп`ютера - повернути ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49, 263 КК України, ст. ст. 285, 286, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження№ 0000007, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2012, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України закрити.

Речі, вилучені 16.05.2008 під час здійснення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 : дозвіл на носіння та зберігання мисливської нарізної зброї «САЙГА-МК» № НОМЕР_1 , карабін «САЙГА-МК» калібр 7,62мм № НОМЕР_1 , портативний комп`ютер (ноутбук) «ASUS», model UK 1 MB, VER: VK168NOAP000520 та шнур електроживлення, принтер «НР ColorLaserJet 1010» serial №CNFF138361, шнур електроживлення та шнур підключення до комп`ютера, принтер «НР ColorLaserJet 2550n» serial №CNHHB31470, шнур електроживлення та шнур підключення до комп`ютера - повернути ОСОБА_4 .

Процесуальні витрати за залучення експерта на стадії досудового розслідування за проведення балістичної експертизи №298 ВКЕ від 30.05.2008 віднести на рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1