Справа № 131/411/18
Провадження № 1-кп/131/14/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іллінці кримінальне провадження внесене 16.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000038 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Вінниці, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, непрацюючого, одруженого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

законний представник потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 15.02.2018 близько 17-ї години перебуваючи на АДРЕСА_1 , , в якому він проживає, використовуючи малозначний привід та мотивуючи свої дії тим, що малолітній ОСОБА_6 , 2007 року народження, словесно образив його племінницю ОСОБА_8 , не зважаючи на присутність інших малолітніх дітей, ОСОБА_3 , прийшовши до ковзанки, де гралися діти, підійшов до ОСОБА_6 та взяв його рукою за верхній одяг в області шиї.

Після того, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він має фізичну перевагу над малолітнім ОСОБА_6 , прагнучи показати свою зверхність над останнім, тим самим проявляючи явну неповагу до суспільства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з хуліганських спонукань, долонею своєї правої руки наніс один удар ОСОБА_6 в область лівої сторони обличчя та лівого вуха.

У результаті хуліганських протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в області лівої виличної ділянки, розриву барабанної перетинки лівого вуха, струсу головного мозку, що згідно висновку експерта № 33 від 23.02.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині не визнав.

Так, обвинувачений суду надав наступні покази, що 15.02.2018 близько 17-ї години, коли він перебував у себе дома за адресою: АДРЕСА_1 , до нього звернулись його племінниця ОСОБА_8 та прийомна дочка ОСОБА_9 , які повідомили, що їх словесно образив ОСОБА_6 , з яким вони разом катались на санчатах. Після чого він вийшовши з свого домогосподарства, підійшов до групи дітей серед яких був ОСОБА_6 та зробив усне зауваження останньому за те, що він себе не гарно повів з дівчатами. При цьому, обвинувачений заперечив щодо нанесення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

На запитання суду щодо виникнення у потерпілого ушкодження вуха після вищевказаних подій, обвинувачений пояснив, що вказані ушкодження напевно виникли коли ОСОБА_6 катався на санях.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 15.02.2018 він перебував по вулиці Нова, що в с. Паріївка поблизу домогосподарства під АДРЕСА_1 , де з гірки катався на санях. Разом з ним також були інші діти, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Під час гри з дітьми у нього виник певний конфлікт з ОСОБА_8 , причини якого він не пам`ятає, після чого вона пішла додому, а саме до домогосподарства свого дядька, який живе поруч. Після того, до них підійшов ОСОБА_3 , який почав голосно сваритись на нього та словесно ображати. У ході чого взяв його рукою за верхній одяг та долонею руки наніс один удар в область обличчя та вуха.

При цьому, потерпілий вказав, що чітко не пам`ятає чи були інші діти коли ОСОБА_3 йому наносив удар, так як перебував у схвильованому стані.

Після того, він злякавшись пішов до своєї бабусі ОСОБА_12 , яка також проживає в с. Паріївка та все їй розповів, оскільки у нього сильно боліло вухо.

Допитана в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_13 суду надала наступні покази, що 15.02.2018 вона перебувала в гостях у свого дядька ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_1 . Того ж дня вона біля вказаної адреси каталсь з гірки на санях. Разом з нею також були інші діти, а саме ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Під час гри з дітьми у неї виник певний конфлікт з ОСОБА_15 , який її словесно ображав, після чого вона образившись пішла до домогосподарства свого дядька, який живе поруч та все йому розповіла.

При цьому, неповнолітній свідок пояснила, що коли її дядько ОСОБА_3 виходив на вулицю до дітей вона перебувала в хаті.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_16 суду надав наступні покази, що 15.02.2018 він катався на санях з гірки по АДРЕСА_1 . Разом з ним також були інші діти, а саме, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 . Під час гри між ОСОБА_15 та ОСОБА_8 виник певний конфлікт, через те, що ОСОБА_17 її словесно ображав, після чого ОСОБА_8 образившись пішла до домогосподарства свого дядька, який живе поруч. У подальшому до них підійшов ОСОБА_3 , який почав сваритись на ОСОБА_18 . При цьому, неповнолітній свідок пояснив, що не бачив продовження конфлікту між ОСОБА_19 та ОСОБА_3 , так як з`їхав з гірки, а лише бачив як через деякий час за ним з`їхав ОСОБА_17 , який був заплаканий та відразу пішов додому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду надала наступні покази, що 15.02.2018 вона перебувала в себе дома за адресою: АДРЕСА_2 . Приблизно у вечірній час до неї додому прийшов її внук ОСОБА_6 , який повідомив, що коли він катався на санях по АДРЕСА_1 у нього виник певний конфлікт з дядьком ОСОБА_8 , який вдарив його в вухо.

Незважаючи на не визнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення про винуватість останнього, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного рішення, які суд враховує та бере до уваги.

Так, у ході розгляду кримінального провадження судом досліджено надані стороною обвинувачення наступні докази.

Згідно протоколу прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2018 та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.02.2018 Іллінецьким ВП Гайсинського ВП ГУНП Вінницької області розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14.03.2018 кваліфікацію змінено з ч.1 ст. 125 на ч.1 ст. 296 КК України.

Відповідно до протоколу прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2018 заявником зазначено, що 15.02.2018 ОСОБА_3 наніс удар її внуку ОСОБА_20 в ліву частину обличчя.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 33 від 23.02.2018 на підставі даних судово-медичної експертизи медичної карти амбулаторного хворого Іллінецької ЦРЛ на ім`я ОСОБА_6 , 2007 року народження, амбулаторної карти ЦПМСД, консультативне заключення комп`ютерної томографії головного мозку та матеріалів кримінального провадження № 0000038 (протоколу допиту ОСОБА_6 та пояснення ОСОБА_3 ) установлено, що у ОСОБА_6 мали місце ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в області лівої виличної ділянки, розриву барабанної перетинки лівого вуха, струсу головного мозку.

Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета, можливо, 15.02.2018, відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, у ході судового розгляду допитано судового експерта ОСОБА_21 , який суду пояснив, що свій висновок підтримує в повному обсязі та уточнив, що ушкодження у потерпілого, могли виникнути від нанесення удару долонею руки в ліву частину голови.

Утворення вищевказаного ушкодження при падінні та ударі об колоду дерева при падінні з санчат виключається.

Також, судом досліджено надані сторонами докази що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Так, досліджено довідки Іллінецької ЦРЛ, згідно яких ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; довідку інформаційного центру ГУНП у Вінницькій області щодо судимості, згідно якої ОСОБА_3 раніше не судимий,; довідку-характеристику Паріївської сільської ради, згідно якої обвинувачений характеризується позитивно.

Заслухавши показання обвинуваченого, неповнолітнього потерпілого, свідків та експерта, дослідивши надані під час судового провадження докази, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Так, покази потерпілого ОСОБА_20 , які надані в суді повністю узгоджуються з дослідженим висновком судово-медичної експертизи № 33 від 23.02.2018 щодо характеру, механізму нанесення тілесних ушкоджень.

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_22 не підтвердили так і не спростували покази обвинуваченого ОСОБА_3 , що останній будь-яких ударів не наносив потерпілому ОСОБА_20 , оскільки не були присутні весь час у ході конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

Таким чином, у ході судового розгляду встановлена вина ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення щодо грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, що стало наслідком отримання потерпілим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

При призначенні покарання обвинуваченим суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення відносно малолітнього.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, який згідно ст.12 КК України (на момент вчинення), є злочином не великої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; його відношення до скоєного. Також судом враховується той факт, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 не відшкодував шкоду потерпілому.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався. Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 50,65, КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 тисяч гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Головуючий: