Номер провадження: 11-сс/813/254/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 27.12.2020, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави

установив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0003201 від 25.12.2020 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 22.02.2021, із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 113 500 грн. та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Згодом, 26.01.2021 захисником ОСОБА_7 засобами поштового зв`язку була подана апеляційна скарга в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в якій остання, посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову, якою застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Окрім того, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі ставить питання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вказаної вище ухвали слідчого судді як пропущеного з поважних причин, зокрема, у зв`язку із отриманням копії повного тексту оскаржуваної ухвали лише 22.01.2021.
В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_7 не з`явилась, хоча була належним чином та своєчасно сповіщена про дату, час та місце апеляційного розгляду, звернулась до суду із клопотанням про проведення апеляційного розгляду за її відсутності у зв`язку із поганим самопочуттям.
Враховуючи неявку захисника в судове засідання апеляційного суду, колегія суддів, на підставі вимог ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності сторони захисту.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та поновлення стороні захисту строку апеляційного оскарження, зазначивши, що захисник була присутньою при проголошенні оскаржуваної ухвали 27.12.2020 та в неї було достатньо часу для подання апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , та перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
При цьому ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.
Поняття поважної причини за своїм характером є оціночним.

Окрім того, ст. 395 КПК України передбачено, апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Частина 3 ст. 395 КПК України, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 були присутніми під час розгляду 27.12.2020 слідчим суддею Суворовського райсуду м. Одеси клопотання слідчого про застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу (а.с.54) та під час проголошення вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали (а.с. 55-56).

При цьому, матеріали провадження не містять будь-яких даних щодо того, чи були учасники процесу присутніми під час проголошення повного тексту оскаржуваної ухвали та чи отримували вони його копію.

Як зазначається в Постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суд від 11.09.2018 (справа №310/8610/16-к), відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає таку скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення позбавляє учасників кримінального провадження можливості якісно обґрунтувати свою думку щодо незгоди з висновками суду та викласти в апеляційній скарзі свої заперечення на мотиви прийнятого судового рішення.
Разом із тим, апеляційний суд звертає увагу захисника на наступні обставини.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд також застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
У цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що під час оголошення змісту вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 27.12.2020 (а.с. 55-56), під час якого захисник була присутньою та їй було відомо про постановлене рішення, було зазначено, що повний текст ухвали буде проголошено протягом 5-ти діб.
Копію повного тексту оскаржуваної ухвали, як про це зазначає сама захисник ОСОБА_7 , була нею отримана 22.01.2020, тобто майже через місяць після постановлення ухвали, при цьому, матеріали провадження не містять будь-яких підтверджень спроб захисника отримати раніше копію оскаржуваного судового рішення після його постановлення (заяв або клопотань).
Водночас, відповідно до відкритих джерел ЄДРСР, вступна та резолютивна частина оскаржуваної ухвали, а також її повний текст були надіслані судом до реєстру 27.12.2020 та 28.12.2020 відповідно та оприлюднені 30.12.2020, тобто ще починаючи з 30.12.2020 у захисника ОСОБА_7 , яка є професійним адвокатом та вочевидь обізнана про встановлені законом строки подання апеляційної скарги на ухвали слідчих суддів, була можливість ознайомитись зі змістом повного тексту оскаржуваного судового рішення.
В свою чергу, представник в клопотанні посилається як на підставу поважності причин пропуску строку на те, що вона отримала копію повного тексту оскаржуваної ухвали слідчого судді лише 22.01.2021, при цьому, жодного доказу на підтвердження зазначеної обставини до апеляційної скарги не додає.
При цьому, апеляційну скаргу захисник подала лише 26.01.2021, тобто значно поза межами встановленого законом п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Інших переконливих доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді захисник апеляційному суду не надала.
Відтак, на думку колегії суддів, звертаючись з апеляційною скаргою, а також клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 27.12.2020 захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не надала переконливих доказів про наявність у неї об`єктивних перешкод у реалізації свого права на оскарження ухвали слідчого суді в установлений законом строк.

Окрім того, колегія суддів звертає окрему увагу на те, що станом на теперішній час апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали слідчого судді втратило свою актуальність, оскільки, як про це повідомила сторона обвинувачення в судовому засіданні апеляційного суду, 26.01.2021, тобто в день подання захисником апеляційної скарги, до Суворовського райсуду м. Одеси був спрямований обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0003201 від 25.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В свою чергу, положення ч. 3 ст. 315 КПК України передбачають, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

В п. 2 постанови Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 01.10.2015 зазначено що, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Відповідно до припису п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 24, 117, 370, 395, 399, 405, 419, 422, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді Суворовського райсуду м. Одеси від 27.12.2020, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.02.2021, із визначенням розміру застави.

Апеляційну скаргу повернути захиснику ОСОБА_7 разом із всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4