Справа № 357/5245/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0001686 від 25.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-29.12.2004 Білоцерківським міськрайонним судом за ст.ст. 186 ч.2, 75, 76 КК України до 4 р. п/волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 р.,

-31.03.2006 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 , ч. 2 ст. 186 , ч. 1 ст. 187 КК України до 5 р. п/волі,

-27.10.2009 Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 р. 6 міс. п/волі,

-27.04.2015 р. звільнений по відбуттю строку покарання.10.11.2015 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 р. п/волі,

-29.01.2016 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років п/волі, - звільнений з Березанської виправної колонії №95 18.02.2020 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.187 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 ,
захисник адвокат ОСОБА_6 ,
обвинувачений - ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В

Так, положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. N 770 (далі по тексту Перелік), тобто і «метадону», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме:

-діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, всупереч положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» 25.04.2020 близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_3 йшовши по вул. Голубиній в м. Біла Церква Київської області та біля паркану буд. №22 вказаної вулиці на узбіччі дороги незаконно придбав знайшов пачку з-під цигарок, у якому знаходився паперовий згорток, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору.

Маючи досвід вживання наркотичних засобів, а саме метадону, ОСОБА_3 , розгорнувши та визначивши за зовнішніми ознаками, кольором та запахом, що вказана речовина є наркотичним засобом, поклав її до правої зовнішньої кишені штанів, в які був одягнений, та залишив незаконно зберігати вказану речовину при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, близько 13 год. 00 хв. по вул. Голубиній, 22 в м. Біла Церква, Київської області був затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні злочину. Під час проведення працівниками поліції в присутності понятихособистого обшуку у ОСОБА_3 із його правої задньої кишені штанів, в які був одягнений, було виявлено та вилучено паперовий згорток, в якому знаходилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), маса якого у речовині становить 0,110 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»,незаконно придбав-знайшов та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім цього, 09.05.2020 близько 18 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на земельній ділянці, що розташована між маркетом «Фуршет», що по вул. Митрофанова, 8 та будинками №12 по вул. Митрофанова, в м. Біла Церква Київської області, помітив потерпілого ОСОБА_7 та його знайомого - ОСОБА_8 . В подальшому у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та з метою подолання можливого опору, повалив останнього на землю. Після чого ОСОБА_3 , почав погрожувати ОСОБА_7 застосуванням предмету ззовні схожого на ніж, який приніс з собою, та умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна останнього, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, долаючи опір потерпілого, сидячи зверху на потерпілому, діючи з корисливих мотивів, з зовнішньою нагрудної кишені куртки ОСОБА_7 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 165 гривень та мобільним телефоном марки "Samsung GT-I9070"(ІМЕІ НОМЕР_1 ), вартістю 706,66 грн.

Після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а майном

ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на загальну суму 871,66 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, особою, яка раніше вчинила розбій, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, .

Допитаний в судовому засіданні, з приводу інкримінованих йому злочинів, обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість визнав повністю. Показав суду, що у квітні 2020 близько 12 год. 30 хв. йшовши по вул. Голубиній в м. Біла Церква Київської області та біля паркану вказаної вулиці на узбіччі дороги придбав знайшов метадон (фенадон), яку залишив зберігати для власного вживання без мети збуту. Крім того, у травні 2020 близько 18 години, перебуваючи неподалік маркету «Фуршет», що по вул. Митрофанова, 8 помітив потерпілого ОСОБА_7 та його знайомого - ОСОБА_8 . В подальшому у виник умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 та з метою подолання можливого опору, повалив останнього на землю. Після чого почав погрожувати ОСОБА_7 застосуванням предмету ззовні схожого на ніж, який приніс з собою, та умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 165 гривень та мобільним телефоном марки "Samsung GT-I9070"(ІМЕІ НОМЕР_1 ), вартістю 706,66 грн. Викрадене майно повернув потерпілому оскільки був затриманим працівниками поліції. Показання ОСОБА_3 є послідовними, і повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро кається, просить суд не застосовувати до нього сурову міру кримінального покарання.
Таким чином, враховуючи, що ні обвинувачений ОСОБА_3 , ні інші учасники судового провадження, не оспорюють зібрані під час досудового розслідування докази по обставинах вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 187 КК України, а тому, суд, у відповідності до положень, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає їх дослідження в судовому засіданні, недоцільним.
Прокурор вважає за можливе розглядати дане кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 187 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення зазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 187 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.
Суд вважає що дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого . у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України , рецедив злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, який відноситься до категорії тяжких, дані про його особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин проти власності, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря- нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.
Таким чином, враховуючи наведені по справі обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні злочину, враховуючи дані про особу ОСОБА_3 який є особою молодого віку, суд вважає, що покарання йому слід призначити в межах санкції ст. ст. 309, 187 КК України за яким він притягується до кримінальної відповідальності.
Враховуючи загальні засади призначення покарання у відповідності до ст.65 КК України, суд вважає, що необхідно призначити покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст. ст. 309, 187 КК України.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Відповідно до вимог ст. 72 ч. 5 КК України, зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до строку покарання у виді позбавлення волі, а саме з 25.04.2020 по день набрання вироком законної сили включно,із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.
Речові докази: метадон (фенадон), маса якого у речовині становить 0,110 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»,незаконно придбав-знайшов та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, який знаходиться на зберіганні у камері речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області знищити, кухонний ніж з дерев`яним руків`ям та залізним клинком, який вилучені в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 знищити, мобільним телефоном марки "Samsung GT-I9070"(ІМЕІ НОМЕР_1 ), грошові кошти в сумі 125 гривень, чоловічу куртку синього кольору марки «AUDSA Expedition» розмір L - повернути за належність потерпілому ОСОБА_7 ..
Цивільний позов не заявлено.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу з метою забезпечення виконання вироку, з врахуванням того, що ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, є підстави продовжити йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 187 КК України - у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією усього майна, що є власністю засудженого;
за ч. 1 ст. 309 КК України - у виді 6 місяців арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70, 72 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є власністю засудженого.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 необхідно обчислювати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати у строк відбутого покарання ОСОБА_3 термін попереднього ув`язнення обвинуваченого у межах даного кримінального провадження з 25.04.2020 по день набрання вироком законної сили включно.
Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) гривень 60 копійок.
Речові докази: Речові докази: метадон (фенадон), маса якого у речовині становить 0,110 г, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори»,незаконно придбав-знайшов та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту, який знаходиться на зберіганні у камері речових доказів Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області знищити, кухонний ніж з дерев`яним руків`ям та залізним клинком, який вилучені в ході особистого обшуку у ОСОБА_3 знищити, мобільним телефоном марки "Samsung GT-I9070"(ІМЕІ НОМЕР_1 ), грошові кошти в сумі 125 гривень, чоловічу куртку синього кольору марки «AUDSA Expedition» розмір L - повернути за належність потерпілому ОСОБА_7 ..
Відповідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 2 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1