Справа № 159/6587/20
Провадження № 1-кп/159/192/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 200 351 100 004 45 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РКНОПП НОМЕР_1 , уродженця с. Вербичного Турійського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, особи з інвалідністю 1 гр., з освітою середньою спеціальною, одруженого, утриманців немає, раніше не притягався до кримінальної відповідальності,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 12 год. 23.10.20 р., перебуваючи біля житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу таємно викрав телефон мобільний марки «Самсунг Гелексі», з ІМЕІ: НОМЕР_2 ІМЕІ2: НОМЕР_3 вартістю 4 736 грн, 67 коп., що випав з верхнього одягу потерпілого ОСОБА_5 , 69 р. н., чим спричинив потерпілому майнової шкоди на вказану вище суму.
Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 вчинив своїми умисними діями, що полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), кримінальне правопорушення (проступок), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду показав, що, дійсно, в середині дня, орієнтовно, два місяці тому, біля магазину «Господиня», що у м. Ковелі Волинської області, він умисно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу таємно викрав телефон мобільний, що випав з верхнього одягу потерпілого та лежав поряд з потерпілим, який у нетверезому стані лежав біля паркана і нічого, на його думку, не усвідомлював. Він мав намір віддати телефон у випадку, якщо потерпілий звернеться до нього. Потерпілого він знав лише візуально. Телефон він зберігав вдома, на ньому була тріщина та він замінив скло у майстерні через кілька днів після викрадення, так як за телефоном ніхто не прийшов. Викрадений телефон повернуто потерпілому у належному стані. На даний час він негативно ставиться до вчиненого ним, шкодує, що вчинив інкриміноване йому, у вчиненому щиро розкаюється. У вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Крім того винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (проступку), повністю підтверджується іншими доказами, що зібрані органом досудового розслідування.

Так потерпілий в суді показав, що, як він вважає, не 23, а 20 жовтня 2020 р., в середині дня, хоча дата події для нього не є принциповою, він був біля магазину «Господиня», що розташований на перехресті вул. Шевченка та Червоного Хреста, де зустрів знайомих та придбав спиртне, яке вони розпили біля магазину. Він розрахувався телефоном та поклав його у внутрішню кишеню. Так як він і перед цим вживав спиртне, то, йдучи у напрямку річки, біля буд. № 9 по вул. Червного Хреста у м. Ковелі Волинської області він приліг на траву та заснув. Згодом він почав шукати свого телефона. Від сторонніх осіб та ОСОБА_6 , який разом з ним розпивав спиртне у день події, він дізнався, що коли він лежав під парканом, то обвинувачений підходив до нього та перевертав його. Він неодноразово звертався до обвинуваченого, щоб той віддав телефон. Однак це виявилося безрезультатним, тому він 12.11.20 р. звернувся у поліцію. Однак і там обвинувачений заперечував свою причетність до проступку. Згодом поліцією було повернуто його телефон. Тоді він виявив, що на телефоні було наклеєне скло, є тріщина, якої раніше не було. Обвинуваченим було нанесено йому моральну шкоду, так як він не може відновити контакти з дистанційним роботодавцем; фото та відео, інші контакти, бухгалтерські дані. Ремонт телефону обійдеться йому біля 3 000 грн. Обвинуваченого він не прощає та просить його суворо покарати без позбавлення волі.

Крім того винуватість обвинуваченого доводиться такими письмовими доказами у справі:

- згідно з витягом з ЄРДР від 14.12.20 р., потерпілий 11.11.20 р. заявив про викрадення у нього 23.10.20 р. його мобільного телефону;

- згідно з протоколом прийняття заяви потерпілого про кримінальне правопорушення від 11.11.20 р., останній заяви про викрадення у нього мобільного телефону 23.10.20 р.;

Відповідно зміна позиції потерпілого про те, що подія мала місце 20.10.20 р., на увагу суду не заслуговує.

- протоколом огляду речей від 23.11.20 р. з фототаблицями, згідно з яким було оглянуто вказаний вище мобільний телефон потерпілого і на ньому було виявлено, зокрема, потертості, подряпини та забруднення;

- протоколом проведення слідчого експеримента від 11.12.20 р. з фототаблицями, згідно з яким обвинувачений під час такої процесуальної дії детально показав та пояснив, де саме він виявив вказаний вище мобільний телефон потерпілого, як саме його забрав та викрав;

- висновком експерта № 836 від 26.11.20 р. з фототаблицями проведеної судово - товарознавчої експертизи, за яким ринкова вартість телефону мобільного марки «Самсунг» моделі «А 505 FN/DS» та чохла темно синього кольору у вигляді книжки за станом на 23.10.20 р. могла складати 4 736 грн, 67 коп..

Суд повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органом досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винуватого у їх сукупності.

Так суд враховує, що обвинувачений вчинив проступок.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді детально та повно і послідовно розповів про всі обставини вчинення ним вище зазначеного правопорушення; у судовому засіданні заявив, що шкодує про вчинене та мав місце факт добровільної видачі вираденого телефону обвинуваченим поліції; наявність у обвинуваченого інвалідності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Судом також враховується те, що обвинувачений є непрацездатним, має доход у виді пенсії, не має утриманців, раніше він не притягався до кримінальної відповідальності та дані про те, що він негативно чи посередньо характеризується по місцю проживання, у розпорядженні суду відсутні; стан його здоров`я; думку потерпілого, який обвинуваченого не простив та настоює на найсуворішому покаранні, що передбачене за КК України, не пов`язаному, однак, з позбавленням волі; що викрадене майно повернуто потерпілому фактично.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без застосування іншого, більш суворо виду покарання, ніж штраф, так як обвинувачений має доход та не має утриманців; суд також вважає, що наявні підстави для обрання найбільш мінімального розміру найм`якшого виду покарання у виді штрафу, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, з огляду на особу обвинуваченого та встановлені судом обставини, що пом"якшують його покарання.

Процесуальні витрати у справі слід покласти на обвинуваченого у повному обсязі.

Долю речових доказів у справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на доход держави 817 (вісімсот сімнадцять) грн процесуальних витрат на проведення судово - товарознавчої експертизи (висновок експерта № 836 від 26.11.20 р.).

Речовий доказ у справі - телефон мобільний марки «Самсунг Гелексі», що переданий на зберігання потерпілому за постановою дізнавача від 23.11.20 р. та розпискою потерпілого від 08.12.20 р., - залишити у розпорядженні потерпілого ОСОБА_5 ..

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий:ОСОБА_1