Справа № 735/588/19
Провадження № 1-кп/745/16/2021
УХВАЛА

03.02.2021 рокусмт. Сосниця

Сосницький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Сосниця матеріали кримінального провадження №0000069 відносно ОСОБА_6 по обвинуваченню у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_4 по обвинуваченню у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. На думку прокурора, судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні з викликом в судове засідання обвинувачених, їх захисників, представника потерпілого, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечували щодо призначення судового розгляду та просили повернути обвинувальний акт прокурору. Крім того, захисником ОСОБА_5 подано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке мотивоване тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Формулювання обвинувачення щодо ОСОБА_4 , по суті зводиться лише до зазначення факту неналежного виконання своїх службових обов`язків під час перебування на посаді виконувача обов`язків голови Коропської селищної ради в період з 22.10.2018 по 20.11.2018 року, через несумлінне ставлення до них. Також незрозумілим, суперечливим є формулювання обвинувачення в частині того, з яких саме причин та підстав ОСОБА_4 не мав права 26.10.2018 року підписати платіжне доручення на перерахування коштів ФОП ОСОБА_13 .. Обвинувальний акт, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді, є неконкретним, відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням необхідних відомостей, передбачених п.5 ч.2 ст.291 КПК України, порушує право обвинуваченого на захист та унеможливлює призначення судового розгляду, і є підставою для повернення прокурору обвинувального акту.
Обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7 заперечували щодо призначення судового розгляду та просили повернути обвинувальний акт прокурору.

Захисник ОСОБА_7 вважає,що обвинувалний акт не відповідапє вимогам КПК України ,обвинувачення є неконкретним і порушує право обвинуваченого на захист .

Представник потерпілого Коропської селищної ради Чернігівської області в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин.Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду з наступних підстав.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468 475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, тому провадження може бути призначене до судового розгляду.

Даючи оцінку доводам захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, що викладені в поданому письмовому клопотанні та наданим поясненням в судовому засіданні , суд приходить до наступних висновків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 стверджує, що орган досудового розслідування пред`явив ОСОБА_4 неконкретне обвинувачення, в обвинувальному акті не зазначені необхідні відомостей, передбачені ч.2 ст.291 КПК України. Поряд з цим, на думку захисника, в обвинувальному акті містяться істотні суперечності в частині пред`явлення ОСОБА_4 обвинувачення.Крім того,зазначає, що в даному випадку відсутній предмет судового розгляду-відсутнє обвинувачення,а підозра не є предметом судового розгляду.

Захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 висловив свою думку про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України ,що полягає в неконретності пред"явленого обвинувачення,а також в тому,що обвинувальний акт не містить всіх обставин кримінального правопорушення,які повинні були встановити органи досудового розслідуванні і які повинні бути зазначені в обвинувального акті.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 цього Кодексу, а обвинувальний акт, згідно з п.3 ч.2 ст.283 КПК України є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст. 293 КПК України. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.

Таким чином, на стадії досудового розслідування обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта, що містить офіційну, сформовану на досудовому розслідуванні версію про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи та досліджувати реалії розглядуваної справи (рішення у справі «Девер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоція проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.

Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 слідує, що в ньому чітко викладено фактичні обставини злочину, які прокурор вважає встановленими,правову кваліфікацію злочину з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В обвинувальному акті зазначено конкретну вказівку на те, у чому саме обвинувачується ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та кваліфікація їх дій, при цьому вимоги закону щодо викладу фактичних обставин дотримано. Обставини, які, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), викладено чітко і конкретно. Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу злочину, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у цьому провадженні, а отже, і обвинувачення не викликає сумнівів.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати, що зміст обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 є неконкретним, що може перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Посилання захисника ОСОБА_5 в поданому клопотанні на постанови ВС, які містять висновки щодо невинуватості конкретних осіб, що обвинувачувались у вчиненні злочинів за ст.367 КК України є некоректним, оскільки до таких висновків суд дійшов після розгляду кримінальних проваджень, оцінивши всі подані докази та дійшовши висновку про відсутність в діях обвинувачених складу злочину. Однак на стадії призначення справи до судового розгляду суд не встановлює наявність, або відсутність вини особи у вчиненні злочину, як і загалом складу злочину в якому обвинувачується особа.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи висновки Верховного Суду викладені в постанові №212/5796/16-к від 03.10.2019 року, стосовно відповідності обвинувальних актів вимогам ст.291 КПК України, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 314-317, 369 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудового розслідування за №0000069 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 366 КК України та ОСОБА_4 у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 367 КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24.02.2021 року о 11 год. у приміщенні залу суду.

В судове засідання викликати процесуального прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , представника потерпілої сторони Коропської селищної ради , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1