Справа № 187/1885/19
№ 1-кп/183/1485/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000481 від 16 вересня 2019 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Ювілейне, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.8).

Потерпілий ОСОБА_5 не заперечував проти такого розгляду, про що надав відповідну заяву (а.с.9).

Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року за клопотанням прокурора, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 15.09.2019 близько 18 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 , який лежав на підлозі, а саме: один удар правою ногою без взуття в область губи та один удар правою ногою без взуття в область лівої лобної ділянки обличчя.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 06.11.201 № 228-Е, умисними діями ОСОБА_3 спричинено ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головної мозку, синець в області лівої лобної ділянки та крововилив в слизову оболонь верхньої губи, які спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі). За своїм характером виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я при обставинах встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 визнається судом обставиною, що пом`якшує його покарання.
Разом з тим, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є таким, що не має судимості, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за недоцільне призначення покарання у виді штрафу чи виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює, а також у виді арешту, оскільки зазначений вид покарання передбачає реальну ізоляцію особи, а вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді обмеження волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару, суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді обмеження волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100,369,370,373,374,381,382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1