Ухвала

Іменем України
25 січня 2021 року

м. Київ
провадження № 51-287 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Суть питання та встановлені судом обставини
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду та повернуто апеляційні скарги.
Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 звернулись до суду касаційної інстанції. Вважають, що зазначене судове рішення є незаконним, несправедливим, і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Засуджений вказує, що копію ухвали суду першої інстанції отримав 28 вересня 2020 року. Оскільки він перебував під вартою та в період з вересня по жовтень 2020 року у виправній колонії проводилась підготовка до передислокації ув`язнених до іншої виправної колонії у зв`язку із закриттям установи, тому у нього були відсутні умови для написання апеляційної скарги. Крім того він попросив свого захисника подати апеляційну скаргу, але захисник ОСОБА_5 не зробив цього вчасно, оскільки перебував на самоізоляції як особа, яка досягла 60-річного на період діючого в Україні карантину.
Захисник ОСОБА_5 зазначає, що повний зміст оскаржуваної ухвали йому надіслали на електронну пошту лише 25 вересня 2020 року, після спливу строку на апеляційне оскарження. Отримати судове рішення до спливу строків апеляційного оскарження він не мав змоги, оскільки свою професійну діяльність здійснює у м. Дніпрі, тобто на відстані більше 100 км від Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. Крім того, зазначає, що саме в той період часу, з причин погіршення стану здоров`я та необхідністю виконання вимог постанов КМУ № 211 від 11 березня 2020 року та № 392 від 20 травня 2020 року щодо обов`язкової самоізоляції осіб, які досягли 60-річного віку на період карантину, він особисто не мав можливості приїхати до суду для ознайомлення із змістом судового рішення та отримати його копію, а також здійснювати професійну діяльність в офісному приміщенні з використанням комп`ютерної техніки.
Мотиви суду
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана зокрема на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.
Що стосується особи, яка перебуває під вартою, то строк подачі апеляційної скарги для цієї особи обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення, відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України.
Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що засуджений ОСОБА_4 отримав копію ухвали 28 вересня 2020 року, проте вперше звернувся до суду з апеляційною скаргою 23 жовтня 2020 року.

З ухвали апеляційного суду вбачається, що засуджений ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого суду із пропуском строку на апеляційне оскарження. При цьому, засуджений не навів жодних обставин, які могли бути визнані судом поважними та обґрунтовують причини звернення до суду поза межами 7-денного строку оскарження, а тому Суд вірно відмовив у задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2020 року та повернув апеляційну скаргу.
Що стосується доводів захисника про те, що він не був присутнім при оголошенні повного тексту ухвали та отримав судове рішення лише 25 вересня 2020 року, внаслідок чого при первинному зверненні до суду не вважав строк апеляційного оскарження ухвали пропущеним, то апеляційний суд дав на них чітку відповідь.
За загальним правилом строк, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України, обчислюється з дня оголошення судового рішення. Виключенням із цього правила є випадок якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує. У такому разі строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Таким чином, ст. 395 КПК розмежовує строки апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції для осіб, які викликалися судом, та ухвали, постановленої судом без виклику особи, яка її оскаржувала. Для особи, яка оскаржує ухвалу суду першої інстанції, постановлену за її викликом, але без її участі, кримінальне процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку апеляційного оскарження ухвали місцевого суду з моменту її оголошення, а не з часом отримання копії судового рішення.
В даному випадку колегія суддів слідує практиці Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 11 січня 2021 року у справі № 367/2397/20.
Оскільки розгляд Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області проводився з викликом сторін та за участю захисника, тому в даному випадку, згідно п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України строк апеляційного оскарження обчислюється з дня постановлення ухвали, незалежно від того чи був він присутнім під час її оголошення, а тому колегія суддів апеляційного суду вірно відмовила у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.
Апеляційний суд в своїй ухвалі зазначив, що матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що захисник був присутнім під час оголошення судового рішення 15 вересня 2020 року, проте вперше звернуся до суду з апеляційною скаргою лише 30 вересня 2020 року, пропустивши таким чином строк апеляційного оскарження. При цьому, адвокат не наводить поважних причин його пропуску ані в первинній апеляційній скарзі (де він взагалі не вважав його пропущеним), ані в поданій повторно.
Крім того, доводи захисника у його апеляційній скарзі про те, що він був позбавлений можливості написати скаргу, оскільки не мав доступу до офісу через хворобу його колеги, то колегія суддів визнала їх безпідставними, оскільки вони не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами. До того ж, захисник не навів обставин, які перешкодили йому скористатись іншою технікою, поза межами офісу, або підготувати апеляційну скаргу письмово.
Що стосується доводів засудженого ОСОБА_4 про підготовку до передислокації ув`язнених до іншої виправної колонії у зв`язку із закриттям установи та відсутністю умов для написання апеляційної скарги, а також доводів захисника ОСОБА_5 про те, що він перебував на самоізоляції в період карантину, то ці доводи не були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, про них зазначено лише у касаційних скаргах.
З огляду на положення ст.433 КПК України, які дозволяють суду касаційної інстанції перевіряти правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, Суд позбавлений права самостійно встановити причини пропуску строку на апеляційне оскарження, які не були встановлені апеляційним судом, та визнати їх поважними.
За правилами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Суд звертає увагу, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому Суд не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи викладене та беручи до уваги те, що із касаційних скарг та доданих до них судових рішень не вбачається підстав для задоволення скарг, Суд дійшов висновку, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
З цих підстав Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 17 грудня 2020 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3