Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №504/2283/16к
Провадження №1-кп/523/100/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

22.09.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Суворовського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , представника потерпілого ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» адвоката ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_11 , обвинувачених та їх захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у відкритому дистанційному судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в приміщенні суду, під час судового розгляду об`єднаного кримінального провадження із звинувачення ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.4 ст.190 КК України, та ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_14 обвинувачується:

- у заволодінні шляхом зловживання довірою: в травні 2012 року, перебуваючи на вул. Ільфа і Петрова в м. Одесі, належними ОСОБА_16 грошовими коштами в розмірі 46000 доларів США, що дорівнювало 368000 грн; повторно в жовтні 2012 року, перебуваючи на вул. Сьомій ж/м «Чорноморка» в с. Мізікевича Овідіопольського району Одеської області, належними ОСОБА_17 грошовими коштами в розмірі 77000 доларів США, що дорівнювало 616000 грн; повторно в березні 2015 року, перебуваючи на вул. Іцхака Рабіна в м. Одесі, належними ОСОБА_11 650000 грн, що в кожному із перелічених випадків було вчинено у особливо великих розмірах;

- у таємному викраденні за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_15 належних ТОВ «БЄЛ-ТРАНС» вантажного причепа-цистерни, н/з НОМЕР_1 , вартістю 416241,6 грн., а також завантаженої до нього соняшникової олії, об`ємом 36,620 тон, вартістю 673808 грн., вчинене близько 23 години 30 хвилин 23 березня 2016 року на виїзді з м. Миколаїв в напрямку м. Одеси;

- у заволодінні шляхом обману належних ОСОБА_8 грошей в сумі 2500000 грн, тобто в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з іншими особами №1,№2,№3,№4 близько 06 години 30 хвилин 31 жовтня 2016 року за адресою: м. Одеса. вул. Софіївська,28.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року до ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

29 жовтня 2019 року ОСОБА_14 звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави у вищезазначеному розмірі.

Прокурором ОСОБА_5 , за згодою інших присутніх обвинувачів, потерпілого та представників потерпілих, заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого в об`єднаному кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі, достатньому для виконання вироку в частині спричинених потерпілим майнових збитків, що дорівнюють 4807808 грн, в обґрунтування якого обвинувач послався на наявний ризик переховування обвинуваченого від суду, а також на збільшення відповідного загального розміру спричиненої усім потерпілим майнової шкоди та на допущені випадки нез`явлень ОСОБА_14 в судові засідання через перебування на амбулаторному лікуванні, періодичність якого співпадала із датами судових засідань, а також неможливість виконання стороною обвинувачення вимог ст.ст.290-293 КПК України в останньому за часом кримінальному провадженні з аналогічної причини.

З`ясувавши заперечення сторони захисту, колегія суддів дійшла наступного.

Станом на теперішній час стосовно ОСОБА_14 діє запобіжний захід у вигляді застави, як альтернатива триманню під вартою без визначення конкретизованого строку його застосування, тобто до часу зміни чи скасування даного заходу.

Таким чином заявлена прокурором вимога про фактичне повторне застосування застави не передбачена діючим КПК України.

Ухвалою суду від 29 січня 2020 року було відмовлено в задоволенні іншого клопотання прокурора про фактичну зміну застосованого до ОСОБА_14 запобіжного заходу на більш суворіший у вигляді тримання під вартою. При цьому колегія суддів констатує, що підстави щодо запропонованого прокурором погіршення правового становища обвинуваченого в обох випадках були майже ідентичними.

З часу застосування до ОСОБА_14 застави в розмірі 400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб доказів про негативні обставини, які б виникли після прийняття такого запобіжного заходку (повідомлення про підозру у вчиненні іншого злочину, випадки нез`явлень без поважних причин, наміри перешкодити судовому розгляду тощо) або існували, але про які прокурор на той час не знав і не міг знати, в судовому засіданні не представлено.

Суд також вимушений повторно констатувати, що факти лікування ОСОБА_14 при виконанні стороною обвинувачення вимог ст.ст.290-293 КПК України в останньому за часом кримінальному провадженні не може бути витлумачено проти обвинуваченого, оскільки довід прокурора про зворотнє (можлива симуляція захворювання, неправомірна діяльність медпрацівника, який видав довідку, інша неповажна причина) носить виключно гаданий, ймовірний характер, що суперечить положенню ч.3 ст.62 Конституції України.

Оцінюючи доводи сторін, досліджені матеріали провадження, а також дані про особу обвинуваченого суд вважає, що застосований в даний час вид та розмір запобіжного заходу є достатнім та співрозмірним для забезпечення подальшої належної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків в межах об`єднаного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176-178,183,193,194,200,331,369-372 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.185, ч.4 ст.190 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі, достатньому для виконання вироку в частині спричинених потерпілим майнових збитків, що дорівнюють 4807808 грн, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3