КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

24 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 подану в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 09 грудня 2020 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва повернув скаргу ОСОБА_6 від 07 грудня 2020 разом з матеріалами, на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

Своє рішення про повернення скарги слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_6 звернувся зі скаргою лише 07 грудня 2020 року, тобто з пропуском встановленого законодавством строку, при цьому, не порушує питання про поновлення строку, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 09.12.2020 в справі № 759/21949/20 скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути скаргу ОСОБА_6 з підстави непідсудності Святошинському районному суду м. Києва.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що висновки слідчого судді є передчасними та такими, що не відповідають вимогам КПК України.

На думку, адвоката ОСОБА_5 скарга ОСОБА_6 подана в порядку ст. 303 КПК України до Святошинського районного суду м. Києва, мала б бути повернута не з підстави закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 цього Кодексу, а з підстави непідсудності даному суду з огляду таке.

Посилаючись на норми КПК України апелянт вказує на те, що територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ. Оскільки в результаті зібраних доказів встановлено, що начальник відділу СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 діяв з перевищенням наданих йому повноважень та прийнята ним постанова про визначення місця здійснення досудового розслідування є незаконним рішенням, яке не підлягає прийняттю судом до уваги, то клопотання та скарги щодо діяльності СУ ГУ НП в Київській області (слідчих цього підрозділу) є непідсудними Святошинському районному суду м. Києва.

У зв`язку з цим, скарга ОСОБА_6 , як вважає адвокат ОСОБА_5 , була помилково подана до суду, який позбавлений законного права її розглядати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга підлягає лише частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

По-перше, незважаючи на доводи апеляційної скарги щодо підсудності скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає їх недоречними, оскільки скаргу ОСОБА_6 було повернуто не через те, що скарга останнього не підлягала розгляду в Святошинському районному суді м. Києва, а через те, що її було подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 цього Кодексу, а особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення цього строку.

Більш того, якщо апелянт вважає, що ОСОБА_6 помилково звернувся до Святошинського районного суду м. Києва, то незрозумілим є взагалі подання цієї апеляційної скарги, оскільки в такому випадку ОСОБА_6 або його представнику нічого не заважало звернутися в відповідною скаргою до належного суду з дотриманням правил територіальної підсудності.

По-друге, виходячи з мотивів повернення скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва не мала достатніх правових підстав для повернення вказаної скарги, оскільки висновки, наведені в оскаржуваній ухвалі не в повній мірі ґрунтуються на вимогах закону та рекомендаціях, наведених в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», де зокрема зазначається про те, що 10-денний строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, на звернення особи зі скаргою на бездіяльність слідчого починається з моменту вчинення такої бездіяльності.
Однак, на відміну від бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та бездіяльності, що полягає у нездійсненні окремих процесуальних дій, які слідчий чи прокурор зобов`язані вчинити у визначений законом строк, бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна слід віднести до категорії триваючих.

Так, результати аналізу змісту ч. 5 ст. 171 КПК України свідчать про те, що вона встановлює обов`язок слідчого, прокурора подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. У свою чергу, за умови невиконання такого обов`язку у зазначених суб`єктів виникає інший обов`язок негайно повернути особі вилучене майно, строк виконання якого не обмежується в часі, а отже, моментом завершення виконання такого обов`язку є винятково його виконання.

Саме тому немає підстав для повернення скарги на бездіяльність, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, з підстав пропущеного строку звернення з такою скаргою, оскільки така бездіяльність має лише початковий момент, однак не має кінцевого строку.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_6 з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000638 від 22.05.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09 грудня 2020 року про повернення ОСОБА_6 його скарги на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000638 від 22.05.2020 року, згідно з вимогами ст. 169 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 759/21949/20

Номер провадження : 11-сс/824/6713/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1