ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1715/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
20 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року відносно ОСОБА_9 ,-
Цією ухвалою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки Харківської області, громадянки України, з вищою освітою, не заміжньою, працюючої в іноземному підприємстві «DONG YANG ЕLЕCTRONICS», осіб на утриманні не маючої, раніше не судимої, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2
звільнено від кримінальної відповідальності,передбаченої ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки та кримінальне провадження відносно неї закрито.
В обґрунтування своїх висновків судом зазначено, що внаслідок зміни обстановки ОСОБА_9 перестала бути суспільно-небезпечною особою, що є підставою для звільнення її від кримінальної відповідальності.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
При цьому зазначає, що суд невірно застосував до ОСОБА_9 вимоги ст. 48 КК України оскільки судом в судовому засіданні не встановлено обставин які б свідчили про зміну обстановки та про те, що обвинувачена перестала бути суспільно-небезпечною.
Наголошує, що доказів того що ОСОБА_9 допомагає матері та сестрам суду не надавалося стороною захисту.
Крім того, прокурор вважає, що працевлаштування ОСОБА_9 не свідчить про зміну обстановки.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, думку обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти апеляційної скарги сторони обвинувачення, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 48 КК особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Отже, вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності, або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст. 48 КК.
Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.
У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.
Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної ухвали районного суду ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
В судовому засіданні в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції було встановлено, що ОСОБА_9 вперше вчинила злочин, свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю і щиросердечно розкаялась , активно сприяла розкриттю злочину, вона сумлінно працює в іноземному підприємстві «DONG YANG ЕLЕCTRONICS» на посаді оператора , позитивно характеризується, допомагає матері , яка самостійно виховує двох її неповнолітніх сестер, , після вчинення злочину до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалась , має вищу освіту, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 7 жовтня 2019 року, тобто після вчинення обвинуваченою замаху на крадіжку, ОСОБА_9 працевлаштувалася на посаду оператора в іноземному підприємстві, нагороджена відзнакою Працівник місяця.
В суді апеляційної інстанції, обвинувачена пояснила, що знаходилась в скрутному матеріальному становищі, проживала разом з матір`ю та двома сестрами, не мала джерел для існування. В торгівельному центрі дійсно взяла не сплативши светр та штани, жалкує про вчинене.
За таких обставин, враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що обвинувачена змінила умови своєї життєдіяльності, працевлаштувалася, має джерела доходу.
Вказане позитивно і суттєво вплинуло на ОСОБА_9 і свідчить про те, що внаслідок зміни обстановки ОСОБА_9 перестала бути суспільно-небезпечною особою і не вчинятиме кримінально караних діянь в майбутньому.
На думку колегії суддів, прокурор в своїй апеляційній скарзі, не навів жодної обставини, яка б ставила під сумнів виключно позитивні відомості про особу обвинуваченої.
Крім того колегія суддів не погоджується з твердженням прокурора про те, що офіційне працевлаштування обвинуваченої не є зміною обстановки, з огляду на наступне.
Відповідно до обвинувального акту та обставин встановлених судом 29 вересня 2019 року ОСОБА_9 з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Таким чином судом встановлена мета особистого збагачення та корисливий мотив у обвинуваченої, при цьому станом на 29 вересня 2019 року обвинувачена була звільнена з попереднього місця роботи, що підтверджується трудовою книжкою (арк. 48-49) і зміна обстановки в даному конкретному випадку саме і полягає в тому, що внаслідок офіційного працевлаштування обвинувачена отримала офіційні джерела доходів і внаслідок чого, на думку суду, перестала бути суспільно- небезпечною.
Доводи прокурора про відсутність доказів, того що обвинувачена допомагає свої сім`ї також не сприймаються колегією суддів, оскільки в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про склад сім`ї обвинуваченої, довідка з місця роботи. Крім того обвинувачена в суді надала показання, що її сім`я має незадовільний матеріальний стан, у зв`язку з чим вона і працевлаштувалася в іноземній компанії, щоб допомагати сім`ї.
Більш того, колегія суддів вказує, що судова практика з приводу звільнення осіб від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України є усталеною.
На думку колегії суддів, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим та узгоджується з практикою Верховного суду.
Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були би підставами для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали не виявлено, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити.
Керуючись ст. ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргою прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 28 січня 2020 року відносно ОСОБА_9 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення,

Головуючий-
Судді-