Справа № 216/5013/20
Провадження № 1-кп/216/913/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000082 від 15 серпня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітній дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 31.05.2000 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 229-1 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 45 КК УРСР звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, штраф у розмірі 800 грн;

- 11.03.2003 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, звільнився 27.02.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 15 днів;

- 04.12.2008 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнився 10.09.2009 року за відбуттям строку покарання;

- 29.11.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 14.03.2012 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 22.05.2012 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 24.01.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 24.10.2013 року Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2013 року скасовано та засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна, звільнився 13.10.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 9 місяців 1 день,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2020 року в денний час доби ОСОБА_3 , перебуваючи в районі «Ювілейна» у м. Кривому Розі Дніпропетровської області знайшов сліп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Після цього ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що знайдене ним є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, поклав до свого рюкзака, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, після чого направився на вул. Лермонтова в Центрально-Міському районі суд м. Кривого Рогу, тим самим незаконно зберігав указаний наркотичний засіб при собі без мети збуту.

14 серпня 2020 року об 11.00 год. поблизу будинку № 31 на вул. Лермонтова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_3 добровільно, у присутності двох понятих, надав зі свого рюкзака сліп-пакет з речовиною рослинного походження, яка за зовнішніми специфічними ознаками схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Згідно з висновком експерта від 28 серпня 2020 року № 19/104-17/1/3/630 вилучена в ОСОБА_3 речовина масою 26,397 г є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 24,238 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту для особистого вживання.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , тому у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, перебуває під наглядом лікаря-нарколога з вересня 2009 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (а.к.п. 40-45).

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання згідно зі ст. 66 КК України, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та мотиви, обстановку вчинення проступку, ставлення обвинуваченого до вчиненого, перед і пост кримінальну поведінку останнього, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, посередню характеристику за місцем проживання, перебування на обліку в лікаря-нарколога через наркотичну залежність, наявність двох пом`якшуючих обставин і відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання у виді позбавлення волі, після умовно-дострокового звільнення на шлях виправлення не став і вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про відсутність позитивної перебудови його свідомості та неможливість виправлення й перевиховання без реального відбування покарання.

За встановлених обставин саме таке покарання, на переконання суду, буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 980 грн 70 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 29).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.

Речовий доказ, а саме наркотичний засіб - канабіс, який в спеціальному пакеті експертної служби МВС України № 3885004 переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області згідно із квитанцією № 01038-н/20 (а.к.п. 35), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн 70 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1