Єдиний унікальний номер 448/1081/20
Провадження № 1-кп/448/204/20
В И Р О К
Іменем України

15.10.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000079 від 09.09.2020р., про обвинувачення:

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Аргуван Турецької Республіки, турка, громадянина Турецької Республіки, одруженого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ),

його захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

та перекладача ОСОБА_7 ґа оґлу,

В С Т А Н О В И В :

Судом визнано доведеним, що приблизно наприкінці червня 2020 року громадянин Турецької Республіки ОСОБА_3 , який тимчасово перебував у місті Львові, згідно злочинної домовленості з невстановленими досудовим розслідуванням особами, повинен був зустріти у м.Львові громадян Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які нелегально прибули в Україну та в подальшому за грошову винагороду організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України в країни Західної Європи.

При цьому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи порядок перетину державного кордону України та незаконність його перетинання поза пунктами пропуску, вирішив використати свої зв`язки на території України з метою втілення своїх злочинних намірів.

З цією метою ОСОБА_3 за допомогою свого знайомого ОСОБА_11 (прізвисько « ОСОБА_12 »), який усвідомлював характер протиправних намірів ОСОБА_3 та постійно проживає у м.Львові, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин зустріли громадян ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які прибули у місто Львів в кузові вантажного автомобіля та організували їх поселення у м.Львові. В подальшому ОСОБА_11 , продовжуючи сприяти ОСОБА_3 в організації незаконного переправлення вказаних громадян через державний кордон України, періодично приносив їм продукти харчування у помешкання, в яких вони проживали, надавав поради і вказівки під час розмов із особами, які повинні були переправити їх через державний кордон.

Після цього ОСОБА_3 звернувся до свого знайомого - громадянина Турецької Республіки Самет ОСОБА_14 , який постійно проживає на території міста Львова та володіє українською мовою, з пропозицією організації незаконного переправлення вищевказаних трьох громадян Сирійської Арабської Республіки через державний кордон України, шляхом підшукання особи з числа місцевих жителів, яка зможе перевести вказаних осіб через лінію державного кордону України поза пунктами пропуску на територію Республіки Польща.

З цією метою в липні 2020 року (більш точний час досудовим слідством не встановлено) ОСОБА_15 познайомив ОСОБА_3 та ОСОБА_11 (прізвисько « ОСОБА_12 ») із громадянином України ОСОБА_16 (анкетні дані якого змінені) як з особою, яка має можливість організувати незаконне переправлення осіб через державний кордон України в Республіку Польща та запропонував йому організувати таке переправлення вищевказаних трьох громадян Сирійської Арабської Республіки за частину належних їм грошових коштів в сумі 9000 доларів США, на що ОСОБА_16 погодився.

Так, ОСОБА_3 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, 16.07.2020р., приблизно о 21 год. 30 хв., знаходячись за адресою: м.Львів, вул.Коперника, 10, посадив в автомобіль таксі громадян Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яке доставило їх з міста Львова на околицю с.Буців Мостиського району Львівської області, після чого останні, на виконання інструкцій ОСОБА_3 , попрямували у напрямку лінії державного кордону України з Республікою Польща для зустрічі із ОСОБА_16 (анкетні дані якого змінені) та подальшого незаконного перетинання державного кордону з України до Республіки Польща у супроводженні останнього.

16.07.2020р., о 23 год. 30 хв., прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на ділянці ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 на відстані 300 метрів від прикордонного знаку 514 лінії державного кордону України з Республікою Польща, на території Мостиського району Львівської області, було затримано громадян Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які прямували до лінії державного кордону з метою його незаконного перетинання.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 ) органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.332 КК України - вчиненні організації незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

09.09.2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст.ст.36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з однієї сторони та підозрюваним ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), з іншої сторони, у присутності захисника ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.332 КК України і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі підозри у судовому провадженні. Також, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, котрий позитивно характеризується за місцем утримання (ДУ «Львівська установа виконання покарань №19»), вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні неповнолітню дочку ( ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ), обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання винуватості, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, яке полягає у викритті спільника ОСОБА_11 , який сприяв вчиненню кримінального правопорушення та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і наслідків вчинення злочину у кримінальному провадженні, а саме те, що відсутній потерпілий і вчиненим обвинуваченим злочином завдана шкода лише державним та суспільним інтересам, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та свідчить про наявність підстав для призначення на підставі ч.ч.1, 2 ст.69 КК України іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.3 ст.332 КК України, зокрема покарання у виді штрафу в розмірі 17648 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 300016 гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю та без конфіскації майна.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.

Прокурор ОСОБА_5 також не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Як відомо із змісту п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст.469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином. Свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) визнав беззастережно. У даному кримінальному провадженні потерпілий участі не бере.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо узгодженої міри покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

Так ч.1 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Пунктами 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7 (із змінами і доповненнями) роз`яснено судам, що відповідно до ст.55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Санкцією ч.3 ст. 332 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, підставою для призначення якого є те, що під час вчинення злочину особа повинна обіймати певну посаду або займатися певною діяльністю, право на зайняття якою вона отримала в установленому законом порядку.

Як встановлено у підготовчому судовому засіданні, на час вчинення злочину ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) не обіймав посад та не займався діяльністю, пов`язаною із вчиненням злочину, а тому вказане додаткове покарання застосуванню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 09.09.2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), у присутності захисника ОСОБА_6 слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України та із застосуванням положень ст.69 КК України, а саме покарання у виді штрафу в розмірі 17648 (сімнадцять тисяч шістсот сорок вісім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 300016 (триста тисяч шістнадцять) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.07.2020 року накладено арешт на вилучені в ході огляду квартири від 17.07.2020р. предмети та документи, а саме: - роздруківку документа німецькою мовою щодо купівлі квитка «Prag-Kiev Borispol Apg»; - роздруківку документа німецькою мовою щодо переведення грошових коштів; - роздруківку документа німецькою мовою адресований «Herr Erdal Sahin Findelwiesenstrabe 21 90478»; - роздруківку документа німецькою мовою адресований «Herr Erdal Sahin Findelwiesenstrabe 21 90478» від «ZOLL»; - аркуш паперу «jobcenten» з заповненими від руки ручкою з чорнилами синього кольору даними стосовно « ОСОБА_4 »; - документ (у вигляді пластикової картки) «ROYAUME DES PAYS-BAS CARTE D'IDENTITE» №IK25CK6F6 на ім`я «Sahin Erdal»; - ліцензію водія на ім`я «Sahin Erdal» № НОМЕР_1 ; - картка банку «QNB Finansbank» № НОМЕР_2 ; - картку банку «Sparkasse Nurnberg» № НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_21 »; - картку банку «ADAC Plus» на ім`я «Erdal Sahin» № НОМЕР_4 ; - картку банку «AOK» на ім`я «Erdal Sahin» № НОМЕР_5 ; - картку банку «AOK» на ім`я « ОСОБА_21 » № НОМЕР_6 .

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту з вищезазначеного майна, оскільки предмети на які накладено арешт є особистими документами і речами обвинуваченого та на даний час обставини, які були підставою накладення арешту на вказане майно,- відсутні.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речові докази, а саме: - роздруківку документа німецькою мовою щодо купівлі квитка «Prag-Kiev Borispol Apg»; - роздруківку документа німецькою мовою щодо переведення грошових коштів; - роздруківку документа німецькою мовою адресований «Herr Erdal Sahin Findelwiesenstrabe 21 90478»; - роздруківку документа німецькою мовою адресований «Herr Erdal Sahin Findelwiesenstrabe 21 90478» від «ZOLL»; - аркуш паперу «jobcenten» з заповненими від руки ручкою з чорнилами синього кольору даними стосовно « ОСОБА_4 »; - документ (у вигляді пластикової картки) «ROYAUME DES PAYS-BAS CARTE D'IDENTITE» №IK25CK6F6 на ім`я «Sahin Erdal»; - ліцензію водія на ім`я «Sahin Erdal» № НОМЕР_1 ; - картка банку «QNB Finansbank» № НОМЕР_2 ; - картку банку «Sparkasse Nurnberg» № НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_21 »; - картку банку «ADAC Plus» на ім`я «Erdal Sahin» № НОМЕР_4 ; - картку банку «AOK» на ім`я « ОСОБА_21 » № НОМЕР_5 ; - картку банку «AOK» на ім`я « ОСОБА_21 » № НОМЕР_6 , які знаходяться на зберіганні у слідчому відділі УСБУ у Львівській області - повернути законному володільцю, тобто обвинуваченому ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), після набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, суд виходить з таких міркувань.

Ухвалою Галицький районного суду м.Львова від 22.07.2020р. ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних особі, що становить 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) грн., яку було внесено ОСОБА_6 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) судом не вбачається, запобіжний захід у вигляді застави не був порушений в ході розгляду справи, тому підлягає продовженню з встановленими обов`язками до звернення вироку до виконання, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 373-376, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000079 від 09.09.2020 укладену 09.09.2020 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби Прокуратури Львівської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.332 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням вимог ст.69 КК України - штраф в розмірі 17648 (сімнадцять тисяч шістсот сорок вісім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 300016 (триста тисяч шістнадцять) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.07.2020 року на: - роздруківку документа німецькою мовою щодо купівлі квитка «Prag-Kiev Borispol Apg»; - роздруківку документа німецькою мовою щодо переведення грошових коштів; - роздруківку документа німецькою мовою адресований «Herr Erdal Sahin Findelwiesenstrabe 21 90478»; - роздруківку документа німецькою мовою адресований «Herr Erdal Sahin Findelwiesenstrabe 21 90478» від «ZOLL»; - аркуш паперу «jobcenten» з заповненими від руки ручкою з чорнилами синього кольору даними стосовно « ОСОБА_4 »; - документ (у вигляді пластикової картки) «ROYAUME DES PAYS-BAS CARTE D'IDENTITE» №IK25CK6F6 на ім`я «Sahin Erdal»; - ліцензію водія на ім`я «Sahin Erdal» № НОМЕР_1 ; - картка банку «QNB Finansbank» № НОМЕР_2 ; - картку банку «Sparkasse Nurnberg» № НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_21 »; - картку банку «ADAC Plus» на ім`я «Erdal Sahin» № НОМЕР_4 ; - картку банку «AOK» на ім`я « ОСОБА_21 » № НОМЕР_5 ; - картку банку «AOK» на ім`я « ОСОБА_21 » № НОМЕР_6 , скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 22.07.2020р, у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 126120 (сто двадцять шість тисяч сто двадцять) гривень, внесену за ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) - заставодавцем ОСОБА_6 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Львівській області, - після набрання вироком суду законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_6 .

Речові докази: - роздруківку документа німецькою мовою щодо купівлі квитка «Prag-Kiev Borispol Apg»; - роздруківку документа німецькою мовою щодо переведення грошових коштів; - роздруківку документа німецькою мовою адресований «Herr Erdal Sahin Findelwiesenstrabe 21 90478»; - роздруківку документа німецькою мовою адресований «Herr Erdal Sahin Findelwiesenstrabe 21 90478» від «ZOLL»; - аркуш паперу «jobcenten» з заповненими від руки ручкою з чорнилами синього кольору даними стосовно « ОСОБА_4 »; - документ (у вигляді пластикової картки) «ROYAUME DES PAYS-BAS CARTE D'IDENTITE» №IK25CK6F6 на ім`я «Sahin Erdal»; - ліцензію водія на ім`я «Sahin Erdal» № НОМЕР_1 ; - картка банку «QNB Finansbank» № НОМЕР_2 ; - картку банку «Sparkasse Nurnberg» № НОМЕР_3 на ім`я « ОСОБА_21 »; - картку банку «ADAC Plus» на ім`я «Erdal Sahin» № НОМЕР_4 ; - картку банку «AOK» на ім`я «Erdal Sahin» № НОМЕР_5 ; - картку банку «AOK» на ім`я « ОСОБА_21 » № НОМЕР_6 , які знаходяться на зберіганні у слідчому відділі УСБУ у Львівській області, - повернути законному володільцю, тобто ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), після набрання вироком законної сили.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Вирок суду набрав законної сили: «____»__________20___ року

Суддя ОСОБА_1