09.09.2020 Єдиний унікальний номер 205/6186/20
Провадження № 1-кс/205/1246/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000158 від 14 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В :

07 вересня 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська засобами поштового зв`язку надійшло вищевказане клопотання прокурора про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000158 від 14 серпня 2020 року.
З клопотання встановлено, що сектором дізнання Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000158 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 серпня 2020 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали від УПП м. Дніпро, про те, що 13 серпня 2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня,6 було зупинено транспортний засіб марки Мерседес Спрінтер 310 lwb, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який використовується для перевезення пасажирів за маршрутом № 100 з явними ознаками часткового знищення ідентифікаційного номера кузова вказаного автомобіля.
13 серпня 2020 року слідчо-оперативною групою Новокодацького ВП здійснено виїзд до будинку № 31 по вул. Ближня в м. Дніпрі, де в присутності понятих було проведено огляд місця події в період часу з 14 години 29 хвилин по 14 годину 40 хвилин, та ході огляду біля будинку №31 по вул. Ближня було оглянуто відчинений автомобіль марки «МЕРСЕДЕС» Спрінтер 310 LWB ДПЕ, закріплений номерний знак НОМЕР_2 , 1998 року випуску, номер кузова VIN: НОМЕР_3 . В ході огляду автомобіля виявлено ознаки втручання до VIN кода кузова, а саме: на VIN коді кузова НОМЕР_3 останні 7 цифр номеру розпізнати не вдалося. Автомобіль марки «МЕРСЕДЕС» Спрінтер 310 LWB ДПЕ був наданий для огляду та подальшого вилучення добровільно разом із свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_4 та двома ключами від цього автомобіля. Зазначені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000158 від 14 серпня 2020 року.
У зв`язку з викладеним, вищезазначені предмети являються знаряддям кримінального правопорушення та відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), прокурор просив накласти арешт на вказані предмети.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Отже, законом передбачено вичерпний перелік підстав для арешту майна та обов`язок органу досудового розслідування довести, що такий захід забезпечення кримінального провадження є доцільним у конкретному випадку і забезпечує досягнення мети арешту майна.
Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000158 від 14 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 13 серпня 2020 року слідчим СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 проведено огляд біля будинку № 31 по вул. Ближній у м. Дніпрі, в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «МЕРСЕДЕС» Спрінтер 310 LWB DПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , 1998 року випуску, номер кузова VIN: НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та ключі від автомобілю.

На підставі протоколу про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14 серпня 2020 року транспортний засіб марки «МЕРСЕДЕС» Спрінтер 310 LWB ДПЕ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1998 року випуску, номер кузова VIN: НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 та ключі від автомобілю визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000158 від 14 серпня 2020 року.
Разом з тим, з клопотання прокурора, який просить накласти арешт на зазначене майно, встановлено, що модель транспортного засобу марки «МЕРСЕДЕС» Спрінтер 310 LWB ДПЕ та державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , не співпадають з наявними в матеріалах клопотання відомостями, які наявні у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 , в якому зазначено реєстраційний номер - НОМЕР_5 та модель транспортного засобу - Спрінтер 310 LWB DПЕ, що свідчить про невідповідність реєстраційного номеру транспортного засобу та його моделі, зазначених в клопотанні прокурора.
Враховуючи, що реєстраційний номер транспортного засобу та його модель не співпадають з відомостями, які містяться в клопотанні прокурора про арешт майна, то підстав стверджувати, що саме цей автомобіль відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КК України, не теперішній час не має.
Крім того, в ході проведення огляду місця події 13 серпня 2020 року також були вилучені ключі, але відповідно до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості внесені за фактом часткового знищення ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу, а тому не вмотивовано та не наведено конкретних підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна ключі від вказаного транспортного засобу, оскільки предметом вказаного кримінального правопорушення є не ключі, а кузов транспортного засобу.
Отже, в поданому клопотанні прокурором не обґрунтовано і наданими матеріалами не доведено, що зазначені ключі зберігають на собі сліди кримінального правопорушення, для чого необхідно їх збереження у первісному вигляді. Як встановлено з наданих матеріалів, ключі вже були оглянуті слідчим, про що зазначено в протоколі огляду місця події, де вказано, що один з ключів пошкоджений, а тому вбачається, що в клопотанні прокурора лише формально зазначено, що ключі є доказом.
Також зі змісту клопотання встановлено, що прокурор просить накласти арешт на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
У випадку передбаченому пунктом 4 частини 2 статті 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
З аналізу вищенаведеної норми закону вбачається, що для наявності підстав для накладення арешту на майно фізичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного є наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, однак органом досудового розслідування не підтверджено, а слідчим суддею не встановлено обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, як і самого цивільного позову в матеріалах кримінального провадження.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України розгляд клопотання слідчим суддею, судом здійснюється не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Тобто, власник майна має бути належним чином повідомлений про розгляд клопотання слідчим суддею. Відсутність у клопотанні відомостей про місцезнаходження власника та засоби зв`язку перешкоджають суду здійснити таке повідомлення.
Як вбачається, в матеріалах клопотання відсутні відомості про місцезнаходження власника вищевказаного транспортного засобу або засобів його зв`язку.
Клопотання також не містить переліку наявних ризиків, що доводять необхідність такого арешту.
Також у клопотанні прокурора відсутні доводи про те, що незастосування заборони у вигляді арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
За змістом положень КПК України обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, що подала клопотання.
Згідно із ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Враховуючи вищенаведені обставини в їх сукупності, прокурором недостатньо обґрунтовано необхідність застосування арешту на зазначене майно з метою вказаною у клопотанні, не доведено, що саме цей транспортний засіб є предметом відповідного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 132, 167, 170-173, 309, 372, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000158 від 14 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

.