Провадження № 1-кп/331/230/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0001542 від 19.09.2019 у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.01.2019 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

-17.04.2019 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2019 року, близько о 02 годині 20 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння разом зі своїми знайомим ОСОБА_8 , зайшли до супермаркету «АТБ», який розташований за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок №49, в приміщенні якого у ОСОБА_3 виник словесний конфлікт з працівником супермаркету ОСОБА_9 з приводу неналежного зберігання продуктів, водночас остання намагалась уникнути конфлікту та не реагувала на його зауваження і ненормативну лексику в її бік, направилась розкладати товари, де біля полиць з яблуками знаходився її знайомий ОСОБА_10 , з яким у останньої розпочалась розмова.

Однак, ОСОБА_3 , бажаючи настання конфлікту, діючи умисно, грубо ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, виражаючи цим явну неповагу до суспільства, розуміючи, що він перебуває у громадському місці, а саме: у приміщенні супермаркету «АТБ», повернувся до ряду з товарами, де стояла ОСОБА_9 разом із ОСОБА_10 , почав голосно висловлюватись грубою нецензурною лайкою в бік ОСОБА_9 та намагався зблизитись з останньою. При цьому, ОСОБА_10 не підпускав агресивно налаштованого ОСОБА_3 до ОСОБА_9 та зробив йому зауваження, на які ОСОБА_3 не відреагував та продовжив спроби зблизитись з працівником супермаркету, при цьому почав провокувати бійку з ОСОБА_10 , нецензурно висловлюючись у його бік, у свою чергу ОСОБА_10 намагаючись зупинити ОСОБА_3 , обома руками штовхнув його у протилежний бік від ОСОБА_9 , однак ОСОБА_3 почав голосно висловлюватись грубою нецензурною лайкою та одразу намагався правою рукою дістати дерев`яну биту, яка знаходилась у нього при собі у чохлі через плече.

Далі, ОСОБА_10 , припиняючи хуліганські дії ОСОБА_3 та усвідомлюючи, що він став чинити активний опір та намагається застосувати у відношенні нього заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме: дерев`яну биту, зблизившись з ОСОБА_3 , штовхнув його в бік виходу, в результаті чого останній не втримався на ногах та впав на коліна, у зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння. В момент коли ОСОБА_10 намагався вивести ОСОБА_3 з приміщення супермаркету, останній вирвався, дістав предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: дерев`яну биту, яку він приніс з собою, далі ОСОБА_3 утримуючи дерев`яну биту двома руками, наніс два удари ОСОБА_10 : один удар в область голови, заподіявши йому закриту черепно-мозкову травму у вигляді імпресійного багатоуламкового перелому склепіння черепу зліва, крововиливи над та під оболонки головного мозку, осередки забою тканини головного мозку, набряк м`яких тканин в лівій тім`яній ділянці, параорбітальна гематома зліва, що супроводжувалось розвитком коми, кваліфікується як тяжке тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від якого ОСОБА_10 без свідомості впав на підлогу, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел, наніс другий удар ОСОБА_10 в область тулуба. Після чого охоронець супермаркету, припинив хуліганські дії ОСОБА_3 , вирвавши з рук останнього дерев`яну биту, якою ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Після вчинення хуліганських дій ОСОБА_3 усвідомлюючи, тяжкість вчиненого ним злочину, зник з місця вчинення злочину, до прибуття працівників поліції.

Крім того, 19 вересня 2019 року, близько о 02 годині 20 хвилин ОСОБА_3 знаходячись в супермаркеті «АТБ», який розташований за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок №49, в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень раніше йому незнайомому ОСОБА_10 , з хуліганських мотивів, усвідомлюючи та бажаючи спричинити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, утримуючи дерев`яну биту двома руками, наніс два удари ОСОБА_10 : один удар в область голови, заподіявши йому закриту черепно-мозкову травму у вигляді імпресійного багатоуламкового перелому склепіння черепу зліва, крововиливи над та під оболонки головного мозку, осередки забою тканини головного мозку, набряк м`яких тканин в лівій тім`яній ділянці, параорбітальна гематома зліва, що супроводжувалось розвитком коми, кваліфікується як тяжке тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, від якого ОСОБА_10 без свідомості впав на підлогу, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел, наніс другий удар ОСОБА_10 в область тулуба. Після спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , останній зник з місця вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що у вересні 2019 року у нічний час він зі своїм знайомим ОСОБА_8 прийшли до приміщення магазину «АТБ» за покупками. Коли він перебував поруч із відділом овочів, то побачив, що під прилавком на підлозі лежить помідор, про що він повідомив продавець, яка стояла поруч. Та грубо йому відповіла, у них виникла словесна перепалка, після чого він пішов до касира попросити викликати адміністрацію. У цей момент продавець продовжувала голосно кричати на його адресу, тому він повернувся та хотів знову до неї підійти, але на нього напав невідомий хлопець, який його штовхнув, від чого він не втримав рівновагу та впав на коліна. Він бачив, що хлопець намагається вихопити биту із чохла, який висів у нього на плечах, тягне за ремінь чохла, тим самим намагається його задушити, тому він з метою захисту свого життя та здоров`я встиг перехопити биту та став «відмахуватись» він нападника, який не припиняв його бити. Пам`ятає, що наніс один або два удари, від яких хлопець впав на підлогу, а він припинив будь-які дії та пішов. Заперечує той факт, що перебував у стані сп`яніння. Вважає свої дії необхідною охороною, оскільки під час бійки йому здалося, що хлопець перемагає та може його задушити або вбити. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Однак, не дивлячись на невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що у той день приблизно о 4 годині ранку їй зателефонували із лікарні та повідомили, що її сина побили, він має тяжкі ушкодження та планується проведення операції. Вона негайно приїхала до лікарні та до сьогодні перебуває постійно із сином та здійснює за ним догляд, без якого він не може самостійно існувати. Після подій його син тривалий час перебував у лікарні та не міг пересуватися, у листопаді 2019 року вони поїхали до санаторію, де після проведеної реабілітації сталося покращення його стану: він зміг сидіти, ковтати сам та потроху вимовляти слова. З лютого 2020 син перебуває вдома у Запоріжжі та знову переніс операцію на головному мозку, на прогнозами лікарів йому потрібна тривала та дороговартісна реабілітації. Через травми її син отримав інвалідність 1 групи та вже ніколи не повернеться до нормального життя, яке він вів до подій, без сторонньої допомоги він жити не може, при тому, що у 2019 році був у відмінній фізичній формі, служив в Збройних силах України, захищав батьківщину, працював самостійно та мав намір створити родину. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 життя її сина повністю змінилось та ніколи не відновиться, станом на сьогодні він не має фізичної можливості прийти до суду та самостійно захищати свої права, тому просила стягнути на її користь суму матеріальної шкоди у розмірі 467 285,39 грн. та моральну шкоду у розмірі 500000 грн.. а також витрати на правову допомогу адвоката.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що працює у магазині «АТБ» продавцем, 19.09.2019 у неї була нічна зміна, до магазину зайшов її знайомий ОСОБА_12 , з яким вони розмовляли. У якійсь момент до магазину зайшли двоє хлопців, які поводили себе дивно. Один з них підійшов до її відділу та сказав, що у неї розбитий помідор серед овочів. Вона повідомила, що прибере його, той став лаятися та ображати її, вона намагалась не реагувати та продовжувала свою роботу. Через деякий час вона побачила, що хлопець повертається до неї із словами: «Слышишь ты..!!!», однак його зупиняє її знайомий ОСОБА_13 та не дає підійти близько. Потім штовхає хлопця. Від чого той падає на коліна та одразу починає діставати з-за спини із чохла биту. Тоді ОСОБА_13 намагається припинити дії хлопця та не дати йому вихопити биту, але не встигає, оскільки хлопець замахується битою та наносить удар по голові, від якого ОСОБА_13 падає на підлогу. Пам`ятає, що охоронець встиг забрати биту у хлопця, але той пішов з магазину. Вона перебувала поруч із ОСОБА_13 , намагалась надати йому допомогу та викликати лікарів. Інший хлопець також підходив до ОСОБА_13 , намагався бити його по обличчю, але його відвели подалі від ОСОБА_13 та усі очікували приїзду лікарів та поліції. ОСОБА_14 є другом її родини, а ОСОБА_3 вона ніколи раніше не бачила. Зазначила, що дії ОСОБА_3 були провокативними та зухвалими, він намагався всілякими шляхами влаштувати конфлікт у приміщенні магазину, вона боялась за себе, але не відповідала на його образи, очікуючи, що він самостійно заспокоїться. ОСОБА_12 випадково став свідком конфлікту та намагався захистити її від хуліганів.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що він працює охоронцем в магазині «АТБ». У той день він заступив на нічну зміну із іншим охоронцем. Також у приміщенні перебувала продавець ОСОБА_16 , яка розмовляла із ОСОБА_17 у торговому залі. Приблизно о 2 годині до магазину зайшло двоє хлопців, які вели себе підозріло, тому він пішов до кімнати, де знаходиться пульт із камерами спостереження. Через декілька хвилин на моніторі він побачив бійку між ОСОБА_17 та одним з хлопців та побіг на допомогу, але інший охоронець вже відібрав биту, якою був нанесений удар, а сам нападник зник. Подробиці бійки він потім передивлявся на відеозаписах камер спостереження, під час досудового розслідування впізнав хлопця, який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_18 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 суду пояснила, що у вересні 2019 року під час її роботи у нічну зміну у магазині «АТБ» до торгівельного залу зайшли двоє хлопців, які поводили себе нетипово, голосно розмовляли та щось викрикували, потім стали ображати нецензурною лайкою продавця ОСОБА_16 , на захист якої став її знайомий ОСОБА_13 , який у той момент також був у приміщенні магазину. Після чого розпочалась бійка, під час якої хлопець дістав биту та наніс удар по голові ОСОБА_13 , від якого той впав, а охорона вихопила биту, але нападник втік. Інший хлопець у бійці участі не брав, він вибирав продукти харчування, а потім підходив до ОСОБА_13 та намагався привести його до тями, але вони його відштовхнули та викликали лікарів та поліцію. Поведінка хлопця була агресивною, він голосно лаявся, висловлював образи і щодо усіх працівників «АТБ» також, було зрозуміло, що він провокує конфлікт.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що приблизно о першій годині ночі він із ОСОБА_3 зайшли до магазину «АТБ», щоб купити продукти харчування на роботу, він пішов по торгівельному залу, а ОСОБА_3 підійшов до продавця та зробив їй зауваження, у цей момент вийшов якійсь чоловік та одразу напав на ОСОБА_3 , той був вимушений відбиватися та захищатися. У цей момент він стояв вже на касі та бачив лише момент, коли чоловік впав на підлогу, підійшов до нього привести до тями, але його відштовхнули. У той вечір вони із ОСОБА_3 вживали пиво, бита належить йому, він її носив для самозахисту, оскільки ходить на роботу у нічний час, у той вечір він тимчасово передав биту ОСОБА_3 , так як у нього був рюкзак, який заважав нести биту у чохлі. Після подій ОСОБА_3 прийшов до нього на роботу приблизно через 10 хвилин, але про події він йому нічого не розповідав.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що знає ОСОБА_3 по роботі, він працював разом із її сином та займався виготовленням меблів. У вересні 2019 року до неї додому приїхала поліції та стала розпитувати про сина. Вона повідомила, що той знаходиться на роботі та вказала адресу складу. Разом із поліцейськими вони приїхали на місце, де знайшли ОСОБА_3 та її сина та провели обшук приміщення. Їй відомо, що син носив при собі биту для самозахисту. Про події у приміщенні «АТБ» їй нічого не відомо.

Крім того винуватість ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

-протоколом огляду місця події від 19.09.2019 приміщення супермаркету «АТБ», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 49, згідно якого було виявлено та вилучено дерев`яну биту ( т.1 а.с. 177-180)

-протоколом огляду місця події від 19.09.2019 приміщення ангару, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено кепку та сорочку ( т.1 а.с. 187-195).

-протоколом огляду речей диску із відеозаписом з камер спостереження магазину «АТБ», відеозапис якого було відтворено у судовому засіданні. Так, із відеозапису вбачається, як двоє чоловіків заходять до приміщення магазину, розходяться у різні напрями, у одного з них за спиною висить чохол. На іншому відеофайлі зафіксований момент, коли потерпілий ОСОБА_21 стоїть поруч із вітриною з овочами, де перебуває дівчина-продавець. Далі у напрямку продавця йде чоловік із сумкою-чохлом, але ОСОБА_21 стає йому на дорозі та не дозволяє пройти та відштовхує руками. Чоловік із сумкою-чохлом заводить руки за спину з гори та намагається дістати предмет, що перебуває у чохлі, ОСОБА_21 перешкоджає його діям та також намагається перехопити предмет. Далі чоловік падає на коліна та підіймається, тримаючи у руках биту та одразу починає наносити удари потерпілому, частину з яких останній блокує, але після останнього удару в голову потерпілий падає на підлогу та втрачає свідомість. Чоловік наносить ще один удар у ділянку тулубу, після чого охоронець забирає биту ( т.1 а.с. 208-215)

-протоколом отримання зразків для експертизи від 20.09.2019, під час якого у ОСОБА_3 були відібрані зразки папілярних узорів пальців і долонь обох рук (т.1 а.с. 218)

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_19 , яка впізнала ОСОБА_3 як ту особу, яка нанесла удар потерпілому ОСОБА_21 у приміщенні супермаркету «АТБ», відеозапис слідчої дії був відтворений у судовому засіданні ( т. 1 а.с. 220-223);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_15 , яка впізнав ОСОБА_3 як ту особу, яка нанесла удар потерпілому ОСОБА_21 у приміщенні супермаркету «АТБ», відеозапис слідчої дії був відтворений у судовому засіданні ( т. 1 а.с. 224-227);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_22 , який впізнав ОСОБА_3 як ту особу, яка нанесла удар потерпілому ОСОБА_21 у приміщенні супермаркету «АТБ», відеозапис слідчої дії був відтворений у судовому засіданні ( т. 1 а.с. 228-231);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 , яка впізнала ОСОБА_3 як ту особу, яка нанесла удар потерпілому ОСОБА_21 у приміщенні супермаркету «АТБ», відеозапис слідчої дії був відтворений у судовому засіданні ( т. 1 а.с. 232-235);

-протоколом слідчого експерименту від 23.10.2019 за участю свідка ОСОБА_11 , яка розповіла про обставини вчиненого злочину у приміщенні супермаркету «АТБ» та за участю статиста показала механізм ударів, які наносив ОСОБА_3 , потерпілому, відеозапис якого був відтворений у судовому засіданні ( т.1 а.с. 236-240)

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.10.2019, під час якого була вилучена медична документація потерпілого ОСОБА_10 та копіями вилученої медичної документації ( т.1 а.с. 242-244, т.2 а.с.1-38)

-висновком судово-медичної експертизи № 882 від 20.11.2019, згідно якого у ОСОБА_10 виявлено закриту черепно-мозкову травму у вигляді імпресійного багатоуламкового перелому склепіння черепу зліва, крововиливи над та під оболонки головного мозку, осередки забою тканини головного мозку, набряк м`яких тканин в лівій тім`яній ділянці, параорбітальна гематома зліва, що супроводжувалось розвитком коми, кваліфікується як тяжке тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмету, давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи ( т.2 а.с. 39-44)

-висновком експерта № 429/к від 26.11.2019, згідно якого між механізмом утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 за експертними даними та механізмом їх нанесення за результатами слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 та відеоматеріалу з камер відеоспостереження встановлено збіг за характером травмуючого предмету (бита виступає в якості тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею), локалізацією травмованої ділянки (голова ліворуч), кількістю травматичних впливів (один). Отже, наведене вище вказує, що можливість нанесення ушкоджень потерпілому при умовах та обставинах, викладених в наданих матеріалах не виключається ( т.2 а.с. 45-60)

-протоколом огляду речей від 29.11.2019 диску із відеозаписом з камер спостереження магазину «АТБ», який було отримано на підставі ухвали слідчого судді від 29.11.2019, відеозапис якого було відтворено у судовому засіданні, які містять додаткові та більш детальні записи з приводу подій нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 (відеозаписи з інших камер та з інших ракурсів) (т.2 а.с. 64-83)

-речовими доказами дерев`яною битою у синю смугу, оглянутою у судовому засіданні.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він захищав своє життя від нападу ОСОБА_10 , який перший наніс йому удар, від якого він впав на підлогу, а потім став його душити ременем від чохла, який висів у нього на шиї. Після цього, зрозумівши, що ОСОБА_10 перемагає він дістав биту на став «відмахуватись», не маючи намір здійснити прицільний удар, бажаючи лише припинити дії нападника. Визнав лише той факт, що, ймовірно, перевищив межі необхідної оборони.

Однак, суд не погоджується із такими доводами обвинуваченого з огляду на наступне. Згідно ст.. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Основним належним та допустимим доказом на підтвердження провини ОСОБА_3 прокурором було надано диск із відеозаписом камер спостереження із приміщення супермаркету «АТБ», згідно яких зафіксовано момент входу до приміщення магазину ОСОБА_3 , його пересування у торгівельному залі. Як вбачається із відеозапису, через декілька хвилин перебування у приміщенні ОСОБА_3 повертається до торгівельного ряду, у якому щойно перебував, та направляється до дівчини-продавця, однак йому перегороджує шлях ОСОБА_10 , ОСОБА_3 намагається продовжити рух, однак ОСОБА_10 його штовхає обома руками у грудну клітину та стоїть, спостерігаючи за подальшими діями ОСОБА_3 ( т.2 а.с. 74 - фотовирізка з відеозапису). Таким чином, суд звертає увагу на те, що окрім поштовху у грудну клітину неозброєними руками, ніяких інших дій, які можна було б сприйняти як напад або намір спричинити тілесні ушкодження, потерпілий не робить. Навпроти, у момент, коли потерпілий ОСОБА_10 лише стоїть поруч, ОСОБА_3 заводить руку за голову та починає діставати биту, руків`я якої визирало з чохлу та яке мав змогу побачити потерпілий та зрозуміти, що ОСОБА_3 намагається застосувати предмет, який пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, тому лише після цих активних дій та явно спрямованих на заподіяння шкоди потерпілому, останній вживає заходи щодо перешкоджання намірам ОСОБА_3 озброїтися (хапає за чохол та саму биту).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 не перебував у стані необхідної оборони, оскільки ніяких активних дій щодо посягання на його життя та здоров`я потерпілий ОСОБА_10 не вживав, зброї або інших предметів у руках не мав, жодного удару ОСОБА_3 , який би потребував захисту або відвернення, не наніс, розпочавши хапати ОСОБА_3 за чохол та биту лише після того, як ОСОБА_3 намагався її дістати та застосувати, тому посилання захисника та обвинуваченого на наявність у його діях лише ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, суд відкидає.

Натомість, усі свідки, які були очевидцями подій, ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_19 зазначали, що ОСОБА_3 поводив себе у приміщенні магазину зухвало, голосно розмовляв, робив зауваження продавцям, висловлював образи щодо усіх працівників мережі «АТБ», виявляючи агресію та нетерпимість до загальних правил поведінки у громадському місці, використав нікчемний привід (розбитий помідор) для провокації конфлікту із продавцем. Саме така поведінка ОСОБА_3 , на думку суду, спонукала потерпілого ОСОБА_10 вжити заходи щодо припинення порушення ним громадського порядку (не дозволити підійти до продавця та продовжити її ображати), які повністю відповідають тій обстановці, що склалась, та не містять у собі ознак жодного кримінального або адміністративного правопорушення. Таким чином, саме активна громадянська позиція потерпілого та припинення його хуліганських дій викликало обурення ОСОБА_3 та бажання завдати тілесні ушкодження ОСОБА_10 за допомогою предмету, який він мав при собі дерев`яної бити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 наполягав на тому, що дерев`яна палиця, яка була у ОСОБА_3 не є предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, тому підстав для кваліфікації його дій за ч.4 ст. 296 КК України не вбачається.

Однак, як роз`яснив Пленум Верховного суду України у постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" № 10 від 22.12.2006 вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК), слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказана бита належить йому, він її носив з метою самозахисту у нічний час, у той день він передав биту ОСОБА_3 на тимчасове зберігання. Таким чином, враховуючи наведені свідчення та той факт, що бита перебувала у чохлі та розміщувалась за спиною, доступ до неї був вільний, після виникнення умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_3 одразу її дістав та застосував саме для нанесення тілесних ушкоджень, тому суд вважає доводи захисту безпідставними та такими, що не підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами.

Також, з урахуванням пояснень свідка ОСОБА_8 , який зазначив, що незадовго до подій він із ОСОБА_3 вживали алкогольні напої (пиво), суд не бере до уваги посилання обвинуваченого на відсутність стану алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 296 КК України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини злочину та дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке віднесено до категорії тяжких, раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності, знову вчинив злочин у період випробувального терміну, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, власної родини не має.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення та наслідків у вигляді спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, яке призвело до втрати працездатності та встановлення 1 групи інвалідності, враховуючи дані про особу обвинуваченого, відсутність жодних пом`якшуючих покарання обставини, при наявності тих, що обтяжують покарання, враховуючи думку потерпілої щодо призначення суворого покарання, а також невчинення жодних дій, спрямованих на відшкодування спричиненої його умисними діями шкоди здоров`ю постраждалого та відсутність даних про осуд своєї поведінки у судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням с. 71 КК України, оскільки останній має невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2019, у розмірі, максимально наближеному до найвищої межі, передбаченої санкцією статті 121 КК України, що буде відповідати меті та цілям його призначення.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.6 ст. 55 КПК України якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 заявила позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної із лікуванням та реабілітацією її сина, у розмірі 467 285,39 грн. Оскільки вказана сума підтверджується копіями чеків на придбання медичних препаратів, проведених обстежень, реабілітації, проживання та транспортування до реабілітаційного закладу, та випискою з медичної карти про їх призначення, не оспорювалась обвинуваченим під час судового розгляду, суд вважає вказану суму обгрунтованою та такою, що підлягає стягненню із обвинуваченого на користь потерпілої.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У судовому засіданні встановлено, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, знаходився на стаціонарному лікуванні два місяці, переніс декілька оперативних втручань, внаслідок чого відчував значний фізичний біль та страждання. Після отриманих травм потерпілому встановлена 1 група інвалідності, через що він повністю втратив можливість доглядати себе самостійно та вести той спосіб життя, який мав до подій. До теперішнього часу стан здоров`я потерпілого не відновився, згідно до медичної документації ОСОБА_10 потребує постійного стороннього догляду, який йому надає його мати, постійно проходить медичні обстеження та отримує медичну допомогу, що створює дискомфорт у його житті. До подій він був фізично розвиненою та здоровою людиною, тому значне погіршення стану здоров`я, яке за прогнозами лікарів не відновиться, завдає йому додаткових моральних страждань та переживань та спричиняє важку психологічну травму.

За таких обставин, суд находить вимоги потерпілої про стягнення моральної шкоди такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, та керуючись принципом розумності та справедливості, вважає необхідним їх задовольнити у повному обсязі у сумі 500000 грн.

На підставі ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої витрати на правову допомогу представника у розмірі 6000 грн., які підтверджуються відповідними квітанціями.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121 та ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді семи років позбавлення волі;

-за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом частково складання призначених покарань визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків із застосуванням положень ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжі від 17.04.2019, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді восьми років та одного місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обраховувати з 19 вересня 2019 року з дня затримання у порядку ст. 208 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому слідчому ізоляторі ОСОБА_3 залишити без змін до дня набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 467 285,39 грн. (чотириста шістдесят сім тисяч двісті вісімдесят п`ять грн. 39 коп) та моральну шкоду у розмірі 500000 (п`ятсот тисяч) грн., витрати на правову допомогу представника у розмірі 6000 (шість тисяч) грн, а всього 973 285,39 грн. (дев`ятсот сімдесят три тисячі двісті вісімдесят п`ять грн. 39 коп)

Скасувати арешт з речових доказів, накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2019.

Речові докази:

- дерев`яну биту, дактилокарту ОСОБА_3 знищити;

- кепку синього кольору та сорочку у смужку повернути за належністю ОСОБА_3 ;

- два ДВД диски із записами камер спостереження зберігати у матеріалах провадження суду.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1