ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1716/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Справа № 635/5287/17 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
заявника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 серпня 2020 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність слідчого Люботинського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні№0000634 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 серпня 2020 року ОСОБА_6 відмовлено у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність слідчого Люботинського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні№0000634 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, задовольнити скаргу, поновивши проведення досудового розслідування. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначив, що в своїй заяві-скарзі він порушував питання щодо розумних термінів розслідування кримінальної справи № 0000634 за ч. 1 ст. 263 КК України, в якій він є заявником. Зазначив, що протягом трьох років слідчим не надано можливості ознайомитись з матеріалами кримінальної справи, терміни розслідування кримінальної справи слідчим не дотримані та фактично порушені, а справа навмисно затягується з метою закриття за спливом часу розслідування. Вважає, що у слідчого судді достатньо законних підстав витребувати справу, вивчити та прийняти рішення, але ним цього зроблено не було. У зв`язку з чим, просить скасувати ухвалу слідчого судді, а скаргу задовольнити та поновити проведення досудового розслідування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило. Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки апелянтів, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 серпня 2020 року за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухав доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевірив матеріали судового провадження судова колегія приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 18.08.2020 р. ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого в порядку ст. 202 КПК України, в якій просив суд визнати його потерпілим по справі, долучити до матеріалів кримінальної справи відеозапис, при необхідності провести експертизу щодо автентичності записів, оголосити підозру винній особі в найкоротший час та призначити іншого слідчого по справі. В обґрунтування вимог посилався на необ`єктивність розслідування і некомпетентність слідчого, у зв`язку з чим наполягав на його відстороненні та призначенні іншого.

Відмовляючи ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що зі змісту скарги заявника вбачається, що він оскаржує недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування, яке оскарженню в порядку ч.1 ст. 303 КПК України не підлягає, оскільки законодавець визначив у цій нормі, що підлягають оскарженню тільки рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником. При цьому, даних щодо попереднього відповідного звернення заявника до прокурора вищого рівня із скаргою на недотримання слідчим розумних строків та відмову в задоволенні такої скарги, заява не містить.

Крім того, із змісту скарги вбачається, що заявник просить слідчого суддю визнати його потерпілим, долучити до матеріалів кримінального провадження відеозапис, при необхідності провести експертизу автентичності записів; оголосити підозру винній особі, що відповідно до вимог КПК України не входить до компетенції слідчого судді.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Конкретні випадки подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України. Встановлений ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. З огляду на це, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, рішення чи дії слідчого прокурора, а лише перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Зі змісту скарги заявника вбачається, що він просив суд визнати його потерпілим; долучити до матеріалів кримінального провадження відеозапис, при необхідності провести експертизу автентичності записів; оголосити підозру винній особі, посилаючись на недотримання слідчим розумних строків під час досудового розслідування. Вказані вимоги заявника: визнати його потерпілим, долучити до матеріалів кримінального провадження відеозапис, при необхідності провести експертизу автентичності записів; оголосити підозру винній особі, відповідно до вимог КПК України не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, в якій зазначено вичерпний перелік бездіяльності та рішень слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі ОСОБА_6 окрім скасування ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 серпня 2020 року просить задовольнити скаргу та поновити проведення досудового розслідування, вимога про що в скарзі до слідчого судді ним заявлена не була.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій наведені аргументовані підстави для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 і які в повній мірі відповідають вимогам кримінально-процесуального закону.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права с принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judiсаtа, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, ЄСПЛ нагадує, що право на суд, одним з аспектів якою є право доступу до суду (рішення у справі Gоldеr v. The United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія А №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне, враховуючи нелогічний зміст доводів скарги заявника, роз`яснити ОСОБА_6 щодо можливості звернення за юридичною допомогою адвоката або, за наявності правових підстав, звернутися за правовою допомогою до Центра безоплатної правової допомоги.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 законним і обґрунтованим. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 серпня 2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді