Справа № 703/716/20
1-кп/703/226/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0000088 від 27 лютого 2020 року стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, без реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадяин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, утриманців не має, раніше не судимий,

у вчиненні суспільно-небезпечнного діяння, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , 14 січня 2020 року, близько 12 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вул. Похилевича та вул. 1 Грудня в м. Сміла Черкаської області, з метою викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, відкрито зірвав з плеча ОСОБА_9 жіночу сумку, вартість якої згідно висновку експерта №8/136 становить 133 гривні, чим заподіяв останній матеріальної шкоди.

В судовому засіданні прокурор зважаючи на висновок судово-психіатричного експерта зазначив про необхідність застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

Законний представник, захисник та потерпіла не заперечували проти застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру та якщо слід, то які саме.

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- даними рапорту начальника СРПП № 1 Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 14 січня 2020 року про те, що 14 січня 2020 року о 14 год. 08 хв. за адресою: м. Сміла, вул. Холодноярців, 82 до приймального відділення звернулася ОСОБА_9 , 1947 року народження з тілесними ушкодженнями;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14 січня 2020 року, згідно якого встановлено, що 14 січня 2020 року близько 12 год. 30 хв. невідома особа перебуваючи на вул.. Лазо в м. Сміла Черкасьої області нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_9 , при цьому відкрито заволоділа сумкою;

- протоколом огляду місця події від 14 січня 2020 року;

-заявою ОСОБА_9 від 15 січня 2020 року;

- протоколом огляду від 25 січня 2020 року;

-постановою про визнання предметів речовими доказами та їх приєднання до матеріалів кримінального провадження від 25 січня 2020 року;

-зберігальною розпискою ОСОБА_8 від 20 лютого 2020 року;

-рапортом старшого оперуповноваженого СКП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 17 січня 2020 року;

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками;

-характеристикою від 16 січня 2020 року;

-довідкою КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» № 492/02 від 10 лютого 2020 року з якої вбачається, що ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з 23 травня 2019 року по 25 червня 2019 року;

-історією хвороби № 197 ОСОБА_6 ;

-епікризами з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 ;

- даними висновку експерта №8/136від 07 лютого 2020 року відповідно до якого вартість жіночої сумки зі шкірозамінника станом на 14 січня 2020 року могла становити 135 (сто тридцять п`ять) гривень;

-постановою про призначення судово-психіатричної експертизи від 05 лютого 2020 року;

- висновком судово-психіатричного експерта №58 від 05 лютого 2020 року згідно якого вбачається, що ОСОБА_6 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку, оскільки виявляє прояви недоумства у формі помірної розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими розладами;

-повідомленням про нову підозру від 25 лютого 2020 року;

- показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні повідомила, що 14 січня 2020 року йшла із автобуса додому, це було по вул. Лазо, Равліс йшов на зустріч, забрав у неї сумку, вона впала, жінка їй допомогла встати, а чоловік на машині наздогнав ОСОБА_6 і забрав сумку, жінка довела її додому, у неї був вивих плеча, її сумка була у пакеті із зерном, в сумці була картка, грошей багато на ній не було, із сумки нічого не пропало, там було 2 гривні. Обвинувачений ОСОБА_12 навіть привітався, зі спини зірвав сумку, сумку він смикнув, сумка була закручена на руці, від такого смикання у неї був перелом плеча.

Інші учасники процесу не заперечували щодо обсягу досліджуваних судом доказів, зокрема матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, оцінивши в сукупності зазначені вище належні та допустимі докази, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), мало місце і таке вчинено ОСОБА_6 .

У відповідності з постановою Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 58 від 05 лютого 2020 року ОСОБА_6 на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого йому діяння, та на теперішній час виявляв і виявляє прояви недоумства у формі помірної розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими розладами, через що не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді.

У зв`язку з наявністю у ОСОБА_6 виражених проявів недоумства, комісія вважає, що ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п.3 наказу МОЗ України №397 від 08 жовтня 2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Як встановлено з висновку експертизи з огляду на виявлені психічні розлади, комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_6 виявляє прояви недоумства у формі помірної розумової відсталості, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

В зв`язку із наявністю у ОСОБА_6 психічних розладів, відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 93, 94 КК України, ст. 372, 395, 503, 512, 513 КПК України, суд-

ухвалив:

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Макіївка Донецької області, без реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Речові докази у справі:

-карту-пам`яті- залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження № 0000088;

-музичну колонку повернути власнику, звільнивши ОСОБА_8 від зобов`язання по зберігальній розписці.

Судові витрати на проведення експертизи прийняти на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Копію ухвали направити до Київської міської психоневрологічної лікарні №3 та до Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області - для виконання.

Головуюча: ОСОБА_1