465/1194/19
1-кп/465/104/20
У Х В А Л А
судового засідання

21.09.2020 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючого в Державній установі "Львівська установа виконання покарань (№19)" за адресою: м.Львів, вул. Городоцька,20

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,-

з участю прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою на 60 діб щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи тяжкість покарання у випадку визнання обвинуваченого винним, відсутність міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України - можливості обвинуваченого незаконно впливати на потерпілу, враховуючи, що судовий розгляд ще не завершено, переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, враховуючи особу обвинуваченого, який є неодноразово судимий.
Захисник з приводу продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів обвинуваченому заперечив та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений з приводу продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) погодився з позицією свого захисника.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст.199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.

Згідно зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Згідно зі ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку захисника та обвинуваченого, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання у разі визнання винуватим обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, стан здоров`я обвинуваченого, наявність міцних соціальних зв`язків, обставини, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході не відпали; наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Суд вважає, що на даний час існує ризик щодо можливості обвинуваченого переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, у випадку обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Вказані ризики не зменшились. При цьому суд враховує особу обвинуваченого, який є неодноразово судимий, ту обставину, що судовий розгляд ще не завершено, а отже у випадку зміни запобіжного заходу обвинувачений може впливати на потерпілу та на її позицію щодо покарання відносно обвинуваченого, оскільки судовий розгляд ще не завершено. Щодо стану здоров`я обвинуваченого, то судом встановлено, що обвинувачений є особою з інвалідністю 3-ої групи. В матеріалах справи відсутні та стороною захисту не надані суду докази, що у зв`язку із хворобою ОСОБА_3 не може утримуватися під вартою. Щодо забезпечення обвинуваченого необхідним лікуванням та медпрепаратами, режиму карантину у місцях тримання під вартою, то зазначене покладається на Державну установу "Львівська установа виконання покарань (№19)", де обвинувачений утримується під вартою. Суду не надано інформації з ДУ "Львівська установа виконання покарань (№19) щодо неможливості забезпечення умов тримання під вартою обвинуваченого.
З врахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів та не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який та визначення застави з врахуванням вимог ч.4 ст.183 КК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у злочині із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.177,178, 183, 184, 197, 331 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

клопотання прокурора задоволити, в задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 листопада 2020 року включно, без права внесення застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику Державної установи "Львівська установа виконання покарань (№19)".

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду на протязі 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1