УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ТОВ Форент-Інвест, розглянувши клопотання останнього про скасування арешту майна,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання директора ТОВ Форент-Інвест ОСОБА_4 про скасування арешту майна нежилого будинку загальною площею 4024,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Коцюбинського, буд. 12, літ. А, який накладений ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000285 від 13.01.2015.

Як зазначено у клопотанні, 16 січня 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва накладено арешт на згаданий нежилий будинок, при цьому арешт накладено необґрунтовано та безпідставно.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ТОВ Форент-Інвест, подане клопотання підтримав.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши його матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 13.01.2015.

Далі, як встановлено в судовому засіданні, 16 січня 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва накладено арешт на нежилий будинок загальною площею 4024,1 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. М. Коцюбинського, буд. 12, літ. А, який на праві власності належить ТОВ Форент-Інвест.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Проте, для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий або прокурор повинен довести наявність достатніх підстав вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, незважаючи на те, що слідчим суддею вживались заходи щодо витребування матеріалів кримінального провадження № 0000285 від 13.01.2015, на день розгляду клопотання вказані матеріали до суду надано не було, а слідчий у судове засідання не з`явився, отже жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували обставини, які б вказували на необхідність у подальшому застосуванні відповідних процесуальних заходів щодо зазначеного майна, не надав.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає що накладення арешту на нежилий будинок загальною площею 4024,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження, оскільки на поточний момент не встановлено жодного переконливого доказу, який би свідчив про можливу причетність власників (володільців)зазначеного майна до кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку із зазначеним, на переконання слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо наведеного нежилого будинку на даний час є необґрунтованими.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання директора ТОВ Форент-Інвест ОСОБА_4 про скасування арешту майна нежилого будинку загальною площею 4024,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений ухвалою слідчого судді в рамках кримінального провадження № 0000285 від 13.01.2015 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва в рамках кримінального провадження № 0000285 від 13.01.2015, на нежилий будинок загальною площею 4024,1 кв.м., що розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Коцюбинського, буд. 12, літ. А.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1