Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 274/6220/16-к
Провадження № 1-кп/935/31/21
У Х В А Л А
Іменем України
10 лютого 2021 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростишеві кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Коростишівського районного суду перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 21.12.2020 обвинуваченому продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, включно до 18.02.2021.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати і на даний час: обвинувачений вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, міра покарання передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Отже, ступінь суспільної небезпечності злочину, що інкримінується обвинуваченому, який не одружений, за місцем реєстрації не проживає, утриманців не має, на думку прокурора, дають обґрунтовані підстави вважати, що останній може становити небезпеку для суспільства, переховуватись від суду, перешкоджати встановленню істини у справі.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 при розгляді клопотання покладаються на розсуд суду.
Крім того захисник ОСОБА_7 звернулась з клопотання про витребування повного витягу з ЄРДР у даному кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.
Прокурор проти заявленого клопотання заперечував, посилаючись на те, що ці відомості, які внесені до ЄРДР є похідними від вчиненої дії, а тому просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно змісту вимог ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
ОСОБА_6 не одружений, за місцем реєстрації не проживає, утриманців не має, що свідчить про нестійкість соціальних зв`язків.
З врахуванням пред`явленого вказаній особі обвинувачення та міру покарання за вчинений злочин, у разі визнання його винуватим, у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, будь-які стримуючи фактори від порушень зобов`язань в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, на переконання суду, відсутні. Будь-якими відомостями щодо незадовільного стану здоров`я та обґрунтованої неможливості подальшого тримання обвинуваченого під вартою суд не володіє.

Тому суд дійшов висновку про відсутність передумов у застосуванні щодо обвинуваченого менш суворого виду запобіжного заходу та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор. Продовження строку тримання під вартою не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо клопотання захисника, суд дійшов висновку, що витребування документів можливо здійснити при достатньому обґрунтуванні того, що цей документ відповідно до ст. 91 КПК України має значення для обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

За змістом ч.1 ст.99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зважаючи на закріплене у ч.1 ст.99 КПК України визначення, постанови прокурора чи слідчого щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.

Доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора про передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, виділення досудового розслідування в окреме провадження, закінчення досудового розслідування, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Установити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26 березня 2019 року (справа № 807/1456/17) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.

Крім того, захисником заявлено клопотання про витребування не документів в розумінні ч.1 ст.99 КПК України, а відомостей із ЄРДР, що містяться у його вкладках, які, з огляду на вищевикладене, не є документами, а також не надано будь- яких доказів щодо відмови останній у наданні даної інформації, хоча має на це право, клопотання належним чином не обґрунтовано про необхідність отримання таких відомостей та яке це має значення для кримінального провадження, тому в клопотанні захисника необхідно відмовити.

Керуючись ст.177, 178, 197, 331,372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 10.04.2021 включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про витребування повного витягу з ЄРДР у даному кримінальному провадженні відмовити.
Ухвала у частині продовження обвинуваченому строку тримання під вартою може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3