Провадження № 1-кп/947/593/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_7

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР №0002507від 14.07.2019 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хата Сирійської Арабської Республіки, громадянина Сирійської Арабської Республіки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 13.07.2019 приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Fusion» р/н НОМЕР_1 , в якому перебував пасажир ОСОБА_6 , при достатній видимості, в умовах природного освітлення та сухої проїзної частини з асфальтобетонним покриттям, по горизонтальній прямій ділянці, здійснював рух по вулиці Авдєєва-Чорноморського в напрямку вул. Чубаївська в м. Одеса, зі швидкістю до 20 км/год.
Наближаючись до нерегульованого перехрестя вулиць Чубаївська та Авдєєва-Чорноморського в м. Одеса та виконуючи проїзд нерівнозначного перехрестя ОСОБА_8 був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував - відповідно не відреагував на її зміну.
В цей час, з ліво на право, відносно руху керованого ОСОБА_8 автомобіля, по вул. Чубаївська, на автомобілі «MERSEDES-BENZ ML 350» р/н НОМЕР_2 рухався водій ОСОБА_9 зі швидкістю 40 км/год.
При об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку водій ОСОБА_8 не урахував дорожню обстановку та не дав дорогу транспортному засобу, що наближався ліворуч по головній дорозі, та маючи технічну можливість уникнути події, з необережності допустив порушення вимог дорожнього знаку 2.1. ПДР України та пунктів 1.5, підпункт «б» п. 2.3 та п. 16.11, «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:
п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`я громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 «б» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 16.11 на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
- дорожній знак 2.1 «Дати дорогу», водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.
Внаслідок своїх дій, ОСОБА_10 Р13.07.2019 приблизно о 18 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ford Fusion» р/н НОМЕР_1 , в якому перебував пасажир ОСОБА_6 , не урахував дорожню обстановку та вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу», не дав дорогу транспортному засобу, що наближався ліворуч по головній дорозі, маючи технічну можливість уникнути події, допустив зіткнення з автомобілем «MERSEDES-BENZ ML 350» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 в смузі руху останньої. В результаті дорожньо-транспортної події, автомобіль «Ford Fusion» р/н НОМЕР_1 відкинуло та останній здійснив зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER» р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 , який рухався в зустрічному напрямку відносно руху автомобіля «MERSEDES-BENZ ML 350» р/н НОМЕР_2 . Пасажиру автомобіля «Ford Fusion» р/н НОМЕР_1 Ясер Аль-Хаварне спричиненні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритий повний травматичний передньонижній вивих лівого плеча.
Порушення вимог знаку 2.1 та пункту 16.11 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані органом досудового слідства за ст.286 ч.1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив суд звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , посилаючись на те, що він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.

Представник цивільного позивача ОСОБА_7 залишив на розсуд суду, вирішення клопотання щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 надав до суду письмову заяву про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 так як вони примирилися і він не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 який відшкодував йому завдані збитки у повному обсязі, і він не має до нього ніяких вимог матеріального та морального характеру.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав клопотання свого захисника та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього, посилаючись на те, що він примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , оскільки він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, після його вчинення щиро розкаявся у вчиненому, з потерпілим примирився, відшкодував спричиненні потерпілій збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_4 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_8 , та потерпілим ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наслідками вивчення матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що 13.07.2019, приблизно о 18 годині 30 хвилин мав місця факт дорожньо - транспортної пригоди за участю обвинуваченого ОСОБА_8 , внаслідок якої потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_8 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_8 не оспорював, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії невеликої тяжкості.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинуваченому ОСОБА_8 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_8 підтримав заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, розкаявся у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував потерпілому ОСОБА_6 у повному обсязі та з потерпілим примирився, у потерпілого ОСОБА_6 відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, вони примирилися, тому згідно ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження за його обвинуваченням підлягає закриттю.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 6 174 грн. віднести на рахунок держави.
Крім того, прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 пред`явлено цивільний позов про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування ОСОБА_6 в розмірі 10 020,87 гривень.
Відповідно до п. 7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практик застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
При цьому, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду.
Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги прокурором в інтересах держави можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_8 закрито з нереабілітуючих підстав, прокурор має право вирішити питання про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування ОСОБА_6 в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002507від 14.07.2019 року, відносно ОСОБА_8 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України - закрити.

Процесуальні витрати за проведення авто - технічна експертиза за обставинами ДТП, та експертизи технічного стану автомобіля в загальній сумі 6 174 грн. - віднести на рахунок держави.
Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.12.2018 року на автомобіль «Ford Fusion» р/н НОМЕР_1 .
Речовий доказ - «Ford Fusion» р/н НОМЕР_1 ,повернути власнику.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 за даним кримінальним провадженням не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1