УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України, подану в порядку статті 303 КПК України, у кримінальному провадженні №0003033 від 13.06.2014,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в порядку статті 303 КПК України звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України у кримінальному провадженні №0003033 від 13.06.2014та у своїй скарзі він посилається на те, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003033 за фактами порушення законів та звичаїв війни в зоні збройного конфлікту на сході України з кваліфікацією вчинених злочинів за частиною 2 статті 438, частиною 1 статті 438, пунктом 1 частини 2 статті 115, частиною 3 статті 258, частиною 1 статті 258-3, частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 28, частиною 2 статті 437 КК України.
15 червня 2020 ОСОБА_3 звернувся до ГСУ СБУ із заявою про залучення його в якості потерпілого у зазначеному вище кримінальному провадженні, посилаючись в ній на статтю 214 КПК України.
Того ж дня аналогічну заяву він подав до Офісу Генерального прокурора, в якій він просив внести до ЄРДР у кримінальному провадженні №0003033 за фактом його протиправного утримання бойовичками НЗФ «ДНР» в полоні та визнати його потерпілим в даному провадженні.
3 липня 2020 начальник відділу процесуального керівництва Департаменту Офісу Генерального прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні, зобов`язав ГСУ СБУ розглянути його заяву від 15.06.2020 для внесення відомостей до ЄРДР і визнання його потерпілим.
21.07.2020 від ГСУ СБУ заявник отримав лист, відповідно до якого співробітники ГСУ СБУ внесли до ЄРДР відомості за фактом його незаконного тримання в заручниках і визнали його потерпілим у кримінальному провадженні №0003033, при цьому в листі йшла мова про те, що ОСОБА_3 має звернутися до СБУ із заявою по визнання його потерпілим, при цьому у заяві від 15.06.2020 таке питання заявником вже ініціювалося.
У зв`язку з чим, ОСОБА_3 посилається на приписи статей 55, 214 КПК України та просить слідчого суддю поновити строк на оскарження бездіяльності, а також зобов`язати Управління досудового розслідування ГСУ СБУ невідкладно повторно розглянути його заяву від 15.06.2020 про залучення його до кримінального провадження №0003033 як потерпілого та внести до ЄРДР відомості за фактом його протиправного утримання бойовичками НЗФ «ДНР» в полоні та визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник СБУ, який був повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, до суду не з`явився та надіслав листа, в якому зазначив, що заява ОСОБА_3 була розглянута, відомості за нею були внесені до ЄРДР, а щодо залучення його в якості потерпілого, то слідчий запропонував заявнику звернутися до Головного управління із такою заявою, зважаючи на те, що відповідна заява до ГСУ СБУ не надходила, про що був проінформований ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України.

Пунктом першим частини першої статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Під час оскарження особою слідчому судді бездіяльності в порядку статті 303 КПК України на особу покладається обов`язок, згідно ст. 22 КПК України обстоювання своєї правової позиції, прав, свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України)

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні ви рішають лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

В судовому засіданні встановлено, що відомості за заявою ОСОБА_3 внесені до ЄРДР, що підтверджується і самим ОСОБА_3 , у зв`язку з чим в цій частині скарги бездіяльність слідчого відсутня.

Щодо оскарження бездіяльності слідчого у невизнанні його потерпілим, слідчий суддя зазначає наступне.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, при цьому, згідно цієї ж статті, обов`язок органів, які здійснюють кримінальне провадження, виносити постанову є лише у випадку відмови особі про визнання її потерпілою, а при задоволенні такої заяви не є обов`язковим.

Таким чином, неповідомлення ОСОБА_3 у формі постанови щодо невизнання потерпілим дає підстави вважати, що органи досудового розслідування заяву прийняли та задовольнили, визнавши потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003033, враховуючи, що відсутність постанови про відмову у визнанні потерпілим, зважаючи також на те, що ОСОБА_3 вважає, що йому завдано моральну та/або майнову шкоду, а тому він має право знати про свої права та обов`язки в рамках цього кримінального провадження, враховуючи також, що КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальні рішення про визнання особи потерпілою.

Таким чином, заявником не доведено про наявність бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також не доведено бездіяльність слідчого щодо не розгляду заяви про визнання особи потерпілою, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне залишити скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.9, 22, 26, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України, подану в порядку статті 303 КПК України, у кримінальному провадженні №0003033 від 13.06.2014, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1