Справа № 276/140/21
Провадження по справі 1-кс/276/27/21

У Х В А Л А
05 лютого 2021 року смт. Хорошів

Слідчий суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області
ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000002 від 02.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньо-спеціальною освітою, непрацююча, незаміжня, раніше не судима, підозрювана у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ :

04.02.2021 слідчий СВ відділення поліції №4 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 2 лютого 2021 року близько 13 години 00 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшла до місця проживання своєї знайомої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшою розпиття спиртних напоїв з останньою. Перебуваючи у приміщенні вказаного будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , 1936 року народження, яка є матір`ю ОСОБА_7 , виникла суперечка, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , тобто вбивство. Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті ОСОБА_8 , та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи в кімнаті кухні будинку, висловлюючи погрозу на адресу потерпілої про позбавлення її життя, умисно, цілеспрямовано, діючи із значною силою прикладання, нанесла потерпілій 3-4 удари дерев`яним поліном в життєво важливий орган голову, від чого потерпіла втратила рівновагу та впала на підлогу. Не припиняючи своєї злочинної діяльності ОСОБА_5 схватила потерпілу ОСОБА_8 за комір халату обома руками, продовжуючи їй погрожувати позбавленням життя, витягнула у веранду будинку, та віднайшовши дерев`яну палицю, якою користувалась потерпіла, притисла палицею шию потерпілої. Продовжуючи свої злочинні дії цією ж дерев`яною палицею нанесла ще 4 удари по кінцівках рук та тулубу, а також декілька ударів ногами, одягнутими у взуття по голі та тулубу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійних ран на голові, забійних ран на правій верхній кінцівці, множинних синців тіла, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та пересвідчившись, що потерпіла без свідомості, думаючи що вона померла, залишила будинок.
Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_8 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, про що їй 03.02.2021 повідомлено про підозру.
02.02.2021 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 була затримана працівниками поліції в
АДРЕСА_1 в порядку ст. 208 КПК України.
В клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, визначених п. 1, 3, 5 ч. 1
ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків у даному кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
Мотивуючи наявність ризиків слідчий вказав, що ОСОБА_5 ніде офіційно не працює, постійного заробітку не має, за вчинення вказаного злочину останній загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі, а тому, з метою ухилення від відбування покарання та з метою залишитися на волі, ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховатися від органів досудового розслідування та/або суду;матиме реальну можливість впливати на свідків, серед яких донька підозрюваної та потерпілу ОСОБА_8 , оскільки та є сусідкою підозрюваної, проживає неподалік по одній вулиці, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні; може продовжити кримінальне правопорушення, так як підозрювана намагалася позбавити життя потерпілу та з причин, що не залежали від її волі не довела злочин до кінця.
Враховуючи вищевказані обставини, орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просить обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення застави.
Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити, з підстав зазначених у ньому.
Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, зазначила, що не мала наміру вбивати потерпілу ОСОБА_8 , а лише хотіла провчити потерпілу за нанесення їй ударів потерпілою, зі слідством співпрацює, покази надає, після вчиненого не переховувалась, сама телефонувала родичам та знайомим щоб викликали швидку і поліцію. Також зазначила, що має дохід від продажу домашньої продукції та проживає разом з дочкою і онукою, за якою час від часу здійснює догляд.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказував, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені, оскільки підозрювана має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вказує, що потерпілій завдано лише легкі тілесні ушкодження, а тому кваліфікація не вірна, відсутні підстави для обрання найсуворішого запобіжного заходу та просить застосувати до підзахисної ОСОБА_5 домашній арешт за місцем її постійного проживання.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваної, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Слідчим суддею встановлено, що 03.02.2021 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2

ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
У своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Під час розгляду клопотання прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. Підозра підтверджується сукупністю наданих суду доказів: протоколом огляду місця події від 02.02.2021 в АДРЕСА_1 , під час якого виявлено поліно та дерев`яну палицю, а також такі ж плями в різних кімнатах будинку; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 03.02.2021. яка зазначила про нанесення їй підозрюваною ударів поліном в голову та здавлювання шиї палицею; висновком судово-медичної експертизи від 03.02.2021; висновком щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_5 від 02.02.2021; протоколом затримання ОСОБА_5 від 02.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 02.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.02.2021; протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 03.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 03.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 03.02.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.02.2021.
Слідчий суддя відхиляє доводи захисника щодо невірної кваліфікації дій його підзахисної, так як згідно висновку експерта від 03.02.2021 потерпілій завдано лише легкі тілесні ушкодження, оскільки характер дій підозрюваної, їх тривалість, про що свідчать сліди крові у різних кімнатах, локалізація нанесених ударів та використання для цього твердих предметів, поряд із віком (1936 року народження) потерпілої могли б переконати стороннього спостерігача що ОСОБА_5 , можливо, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому судом враховується, що вказаний висновок експерта є попереднім, оскільки складений фактично на наступний день після вчинення злочину хоча потерпіла продовжує лікування та для кваліфікації дій як замаху на умисне вбивство не має значення тяжкість тілесних ушкоджень, а визначальним є саме спрямованість умислу винної особи та вчинення нею дій, яких вона вважала необхідними, для настання смерті людини.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено достатньо підстав вважати, що прокурором доведені ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вона ніде не працює, постійного заробітку не має, за вчинення вказаного злочину останній загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім того, підозрювана може незаконно впливати на свідків, зокрема свою дочку ОСОБА_9 , з якою проживає в одному будинку та яка першою прибула на місце вчинення злочину, а також на потерпілу ОСОБА_8 , оскільки та є сусідкою підозрюваної, проживає неподалік по одній вулиці, шляхом застосування фізичного насильства або погрози його застосування, шантажем, психічним впливом або підкупом, для зміни останніми показів, які є джерелом доказу в кримінальному провадженні; може продовжити кримінальне правопорушення, так як підозрювана намагалася позбавити життя потерпілу та з причин, що не залежали від її волі не довела злочин до кінця.
Також, підозрювана не має своєї сім`ї, зокрема неповнолітніх дітей, офіційно не працює, тобто ступінь її соціальних зв`язків не є таким, який би утримував її за місцем реєстрації, а застосування домашнього арешту підозрюваній за місцем реєстрації, з урахуванням її можливого відповідного впливу на потерпілу і свідків у кримінальному провадженні (побудова власної версії захисту та виправдання своїх дій), котрі проживають поряд в одному населеному пункті, при тому, що провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, на думку слідчого судді є необґрунтованим.
Таким чином слідчий суддя вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж у вигляді тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому незважаючи на презумпцію свободи та невинуватості, наявні ризики, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, виправдовують необхідність застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Водночас, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкість злочину у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , а також те, що злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає за можливе не визначати розмір застави.
За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, визначивши строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 20 год. 00 хв. 02.02.2021.
Керуючись ст.176 - 178, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції №4 ЖРУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Новоград-Волинської місцевої прокуратури
ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000002 від 02.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 02.04.2021 року включно, без визначення розміру застави.
Рахувати строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання з 20 год. 00 хв. 02.02.2021 року.

Строк дії ухвали встановити до 02.04.2021 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено о 16 год. 30 хв. 09.02.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1