УХВАЛА
про повернення клопотання для усунення недоліків
03.09.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання інспектора сектору дізнання Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000056 від 28.08.2020 року, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, та додані до клопотання матеріали,-
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль та тимчасово позбавити власника ОСОБА_4 , користувача ОСОБА_5 можливості відчуження, розпорядження та користування даним майном.
Як зазначено у клопотанні, автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу були вилучені 27.08.2020 року під час проведення огляду місця події, а відтак вказане майно має статус тимчасово вилученого.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Частиною 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Стаття 64-2 КПК України є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.
В той же час, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт майна третіх осіб має право звернутися виключно прокурор.
В клопотанні вказано, що автомобіль марки «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на які слідчий просить накласти арешт, перебуває у користуванні ОСОБА_5 , який згідно протоколу допиту свідка від 28.08.2020 року має статус свідка в даному кримінальному провадженні. Власником майна є ОСОБА_4 , щодо якого відсутній процесуальний статус у кримінальному провадженні.
Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в кримінальному провадженні №0000056 підозра жодній особі не повідомлена, юридичних осіб, щодо яких здійснюється це кримінальне провадження не вказано.
Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.
Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.
Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю, в тому числі, власника майна.
Разом з цим, власником майна, на яке слідчий просить накласти арешт, вказано ОСОБА_4 , особою, у якої майно перебувало у фактичному володінні та користуванні, є ОСОБА_5 , при цьому будь яких контактних даних, які б могли забезпечити оперативний виклик власника майна та особи, яка ним користується, в судове засідання, слідчий не надає.
Також, за правилами ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий в клопотанні просить провести його розгляд без виклику особи, у володінні якої знаходиться майно з метою забезпечення арешту майна та попередження можливості його відчуження.
Однак, як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є тимчасово вилученим, у той час, як ч. 2 ст. 172 КПК України передбачає можливість розглянули клопотання про арешт майна без повідомлення власника майна лише у разі, якщо майно не було тимчасово вилучене.
Мотивоване обгрунтування, у чому полягає необхідність розгляду клопотання без виклику власника майна, у клопотанні відсутнє.
Вирішення питання про арешт майна без повідомлення його власника без наявності для цього достатніх правових підстав є грубим порушенням права приватної власності.
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, всупереч вимогам ч. 2 ст. 64-2, ч. 1 ст. 171 КПК України, подано особою, яка в даному випадку немає повноважень на звернення з таким клопотанням, не містить контактних даних власника та володільця майна, що унеможливлює його оперативний виклик в судове засідання та містить необґрунтоване клопотання про проведення судового розгляду без участі особи, у володінні якої перебувало майно.
З огляду на викладене, слідчий суддя повертає клопотання прокурору для усунення недоліків на підставі статті 172 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна для усунення недоліків в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 36, 37, 64-2, 132, 168, 169, 171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання інспектора сектору дізнання Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, подане в кримінальному провадженні №0000056 від 28.08.2020 року, повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутися із даним клопотанням до суду в загальному порядку.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1