Справа № 461/9898/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/975/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

31 серпня 2020 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2013 року про відмову у задоволенні його скарги набездіяльність прокурора Львівської області ОСОБА_4 ,

встановив:

вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 набездіяльність прокурора Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення згідно із заявою від 10.08.2013 року.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, приходжу до переконання, що у відкритті провадження за такою слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинним на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто, раніше чинний закон перестає застосовуватись у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження, про що зазначав неодноразово Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема у рішенні від 25 серпня 2020 року у провадженні № 51-3926 ск 20, від 28 серпня 2020 року у провадженні № 51-3978 ск 20.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, визначено ч.3 ст.307, ч. 1 та ч. 2 ст. 309 КПК України в редакції, яка була чинна на момент прийняття оскаржуваного рішення слідчим суддею.

Зокрема, у силу приписів положень ч.3 ст.307 та ст.309 КПК України (в редакції, яка діяла на момент постановлення ухвали від 13 вересня 2013 року), ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Разом із цим, Рішенням від 17 червня 2020 року № 4-р(II)/2020 Конституційного Суду України визнано неконституційним положення частини 3 статті 307 КПК України, щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Водночас, відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням.

З огляду на те, що ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою залишено без задоволення його скаргу на бездіяльність прокурора Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, прийняту 13 вересня 2013 року, тобто до дня ухвалення Конституційним Судом України 17 червня 2020 року рішення щодо неконституційності положень частини 3 статті 307 КПК України, таке рішення окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи вищенаведене, у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2013 року слід відмовити, а подану ним апеляційну скаргу - повернути останньому.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя

постановив:

відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13 вересня 2013 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 набездіяльність прокурора Львівської області ОСОБА_4 щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення згідно із заявою від 10.08.2013 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та така може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_2