Справа № 404/4861/20
Номер провадження 1-кс/404/216/21
У Х В А Л А

28 січня 2021 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004578 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулася до слідчого судді з вище вказаним клопотанням, відповідно до якого просила: накласти арешт на майно, що було вилучене 27.01.2021 в період часу з 06:44 год. по 08:19 год., під час проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , якою фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосувати заборону використання, відчуження та заборону розпоряджатися мобільним телефоном марки «іРhone 7» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора № НОМЕР_3 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні групи слідчих СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області та відділу РЗЗС слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0004578 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення.

Враховуючи викладене, з метою фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення речей, які заборонені до обігу на території України, у зв`язку з тим, що подальше зволікання з вилученням могло призвести до їх втрати або знищення, 27.01.2021 в період часу з 06:44год. по 08:19год., в ході проведення обшуку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , якою фактично користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «іРhone 7» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора № НОМЕР_3 .

Вилучені вищевказані речі в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , 27.01.2021 визнано речовими доказами, по вказаному кримінальному провадженню, оскільки вони могли бути як знаряддям так і предметом вчинення злочину, а отже всі вищевказані вилучені речі мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, у слідчого виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення клопотання прокурору для усунення недоліків.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. (ч. 2 ст. 171 КПК України).

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання про накладення арешту не надав жодного доказу (документу), який вказував, хто є власниками та фактичними володільцями: мобільного телефону марки «іРhone 7» чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператора № НОМЕР_3 .

Всупереч п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України до клопотання слідчого про арешт майна не долучені документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вказані підстави позбавляють слідчого суддю у повній мірі дослідити докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та прийняти законне рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків у строк 72 години.

На підставі ст. 167, 170-172 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0004578 від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, направити для усунення недоліків прокурору, надавши строк для усунення недоліків 72 години з моменту отримання копії ухвали прокурором для усунення недоліків зазначених по тексту ухвали.

При усуненні недоліків необхідно надати документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, третіми особами таким майном; засоби зв`язку за якими їх можливо повідомити про розгляд клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1