КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та скасовано повідомлення старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України в рамках кримінального провадження № 0011578, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 жовтня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України від 01 квітня 2020 року та 11 червня 2020 року є необґрунтованими, а тому повинні бути скасованими.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України в рамках кримінального провадження № 0011578.
Прокурор посилається на те, що що під час розгляду скарги слідчий суддя фактично досліджував докази, як при розгляді справи по суті. Однак зазначені в скарзі підстави, з яких захисник просив скасувати повідомлення про підозру не є визначеними законом підставами для його скасування та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Наявними матеріалами підтверджено, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0011578 від 06 жовтня 2018 року, яке було внесено до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України та у подальшому було перекваліфіковано на ст. 364-1 ч. 2 КК України.
01 квітня 2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.
Враховуючи положення п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_8 та його захисник набули права на оскарження вказаного повідомлення про підозру 02 червня 2020 року.
Після звернення захисника ОСОБА_7 зі скаргою на зазначене вище повідомлення про підозру, орган досудового розслідування 11 червня 2020 року повідомив ОСОБА_8 про зміну раніше повідомленої підозри.
11 червня 2020 року захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , звернуся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою про скасування повідомлення старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, в рамках кримінального провадження № 0011578, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 жовтня 2018 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та скасовано повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 .
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При постановленні слідчим суддею було враховано, що відповідно до п. 2 ст. 277 КПК України, повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Порядок вручення письмового повідомлення про підозру визначено ст. 278 КПК України і воно здійснюється у день його складання слідчим або прокурором.

Зміна повідомлення про підозру здійснюється відповідно до вимог ст. 279 КПК України, згідно якої у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

Як було встановлено під час розгляду справи слідчим суддею суду першої інстанції та в суді апеляційної інстанції, органом досудового розслідування вищезазначених вимог закону щодо змісту підозри та правової кваліфікаціїі інкримінованого особі кримінального правопорушення дотримано не було.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Влох проти Польщі п. 108).
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Під час розгляду скарги слідчим суддею було встановлено, що відповідно до повідомлення про підозру від 01 квітня 2020 року та про зміну раніше повідомленої підозри від 11 червня 2020 року, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, своїми умисними діями, які виразились у зловживанні повноваженнями, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших осіб використанні всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам та інтересам засновникам ТОВ «Риф Транс ЛТД» та інтересу вказаної юридичної особи, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364-1 КК України.

При цьому, відповідно до змісту фактичних обставин, викладених у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 11 червня 2020 року, орган досудового розслідування вбачає ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України у тому, що ОСОБА_8 , внаслідок укладання незаконних правочинів, а саме договору купівлі-продажу №03/05/2018 від 03.05.2018 року, предметом якого було відчуження 15 вантажних вагонів та договору купівлі-продажу №12/06/2018 від 12.06.2018 року, предметом якого було відчуження 47 вантажних вагонів, спричинив засновнику ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 14 865 451,6 грн., шляхом позбавлення корпоративних прав засновника який має частку в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ «Риф Транс ЛТД» через умисне незаконне відчуження ОСОБА_8 майна вказаного товариства за заниженою вартістю.
Слідчий суддя, оцінивши у сукупності надані прокурором під час судового розгляду даної скарги матеріали кримінального провадження №0011578 від 06 жовтня 2018 року, вказав, що ч. 2 ст. 364-1 КК України передбачена відповідальність за зловживання повноваженнями, тобто за умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб та спричинило тяжкі наслідки.
Як вбачається з вищенаведеного формулювання, обов`язковою умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 364-1 КК України є факт спричинення діянням істотної шкоди та настанням тяжких наслідків для охоронюваних законом прав або інтересів окремих громадян, або державних чи громадських інтересів, або інтересів юридичних осіб.
Орган досудового розслідування інкримінує ОСОБА_8 вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України на підставі встановлення факту спричинення засновнику ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 14 865 451,6 грн. шляхом позбавлення її корпоративних прав засновника, який має частку в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ «Риф Транс ЛТД».
Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Разом з цим, як обгрунтовано зазначив в ухвалі слідчий суддя, ні повідомлення про підозру від 01 квітня 2020 року, ні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 11 червня 2020 року, ні матеріали кримінального провадження №0011578 від 06 жовтня 2018 року, надані прокурором, не містять посилань на факти, які б дозволяли стверджувати, що ОСОБА_10 було обмежено у правомочності на участь в управлінні ТОВ «Риф Транс ЛТД», отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також у інших правомочностях, передбачених законом та статутними документами ТОВ «Риф Транс ЛТД» на суму 14 865 451,6 грн.
Фактично, як у повідомленні про підозру, так і у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри йдеться про можливі збитки, заподіяні діями ОСОБА_8 , як директора, ТОВ «Риф Транс ЛТД», яке не визнане потерпілим у даному кримінальному провадженні. В той же час майно господарського товариства не є майном його засновників і у спосіб, застосований як у повідомленні про підозру, так і у повідомленні про її зміну, неможливо визначати розмір шкоди, заподіяної охоронюваним законом правам або інтересам одного із співзасновників ТОВ «Риф Транс ЛТД», яким є ОСОБА_10 .
За наведеного вище, висновки слідчого судді про те, що факти укладання ОСОБА_8 , як директором ТОВ «Риф Транс ЛТД» договорів, якими було відчужено майно зазначеного товариства, в силу вимог ст. 85 Господарського кодексу України, відповідно до яких господарське товариство є власником: майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески; продукції, виробленої в результаті господарської діяльності товариства; доходів, одержаних від господарської діяльності товариства; іншого майна, набутого товариством на підставах, не заборонених законом, жодним чином не могло спричинити збитки майну засновника товариства ОСОБА_10 , оскільки зазначені договори стосувались саме майна товариства, яке за своєю правовою природою юридично відокремлене від майна засновників, грунтуються на вимогах закону, яким визначені права засновників господарського товариства та не свідчать про оцінку доказів у справі слідчим суддею по суті, як про це зазначає прокурор.
Таким чином, викладені у повідомленні про підозру і у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 за ч.2 ст.364-1 відомості про спричинення засновнику ОСОБА_10 матеріальної шкоди у розмірі 14 865 451,6 грн. шляхом позбавлення її корпоративних прав засновника, який має частку в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ «Риф Транс ЛТД», не можуть переконати неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила інкримінований їй злочин.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що повідомлення про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України від 01 квітня 2020 року та 11 червня 2020 року, є необґрунтованими та неконкретними.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування даної ухвали слідчого судді колегія судів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2020 року, якою задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , та скасовано повідомлення старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 про підозру та про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України в рамках кримінального провадження № 0011578, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 жовтня 2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури міста Києва ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3565/2020
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1