Провадження № 1-кп/686/1271/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 08 травня 2020 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницького Хмельницької області, громадянки України, з середньою освітою, фізичної особи підприємця, депутата Водичківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 3661 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що вона 05.04.2018 р. о 21 год. 26 хв., будучи депутатом VII скликання Водичківської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області та відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , використовуючи свій персональний електронний цифровий підпис з кодом та паролем доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, достовірно знаючи про обов`язковість подання декларації осіб, уповноважених па виконання функцій місцевого самоврядування та про обов`язковість подання достовірних відомостей, з метою приховування інформації про наявність у неї, як у особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, отриманого доходу від зайняття підприємницькою діяльністю та наявності у власності нерухомого майна, під час подання до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування електронної декларації за 2017 рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з низань запобігання корупції, умисно внесла завідомо недостовірні відомості.
Зокрема, в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у розділі 3 декларації «Об`єкти нерухомості» умисно не зазначила відомості про те, що з 27.10.2006 р. має у власності 1/3 частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 48,4 метра квадратних загальною вартістю 28391 грн. Окрім того, в порушення п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» в розділі 11 декларації «Доходи, в тому числі подарунки» умисно не зазначила відомості про отриманий у 2017 році дохід від здійснення підприємницької діяльності у розмірі 800 тис. грн., що відрізняється від достовірних відомостей на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом України «Про державний бюджет на 2017 рік».
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 3661 КК України, поданні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції".

До початку судового розгляду захисник заявив клопотання, підтримане обвинуваченою та проти якого не заперечив прокурор, про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 за ст. 3661 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, посилаючись на те, що рішенням Конституційного Суду України від 27.10.2020 р. № 13-р/2020 ст. 3661 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.
РішеннямКонституційного Суду України від 27.10.2020 р. № 13-р/2020 не скасовано норму закону внаслідок прийняття законодавцем іншої норми. Стаття 3661 КК України, за якою обвинувачується ОСОБА_5 , втратила чинність внаслідок визнання її неконституційною, однак ч. 1 ст. 284 КПК України не містить підстави закриття кримінального провадження у зв`язку із визнанням Конституційним Судом України закону (норми закону) таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційною).
Проте, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження (ч. 6 ст.9 КПК України).
Конституційний Суд України в рішенні від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020 визнав такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), статтю 3661 КК України, вказана норма втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (частини 1 та 2 статті 152 Конституції України, стаття 91 ЗУ «Про Конституційний Суд України»).
Відповідно до ст. 1512 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.
Позиції Конституційного Суду України слід розглядати як загальнообов`язкові правові висновки внаслідок тлумачення ним Конституції України та/або положень законів, інших нормативних актів у межах його компетенції, що мають загальний характер, усувають конституційно-правову невизначеність, слугують підставою для прийняття остаточного рішення, викладені у його акті, які діють на усій території України та є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами права.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000 додаткове визначення у рішеннях, висновках Конституційного Суду України порядку їх виконання не скасовує і не підміняє загальної обов`язковості їх виконання. Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Отже, підставою для втрати чинності законом у цілому або його окремими положеннями є, зокрема, визнання закону, його окремих положень такими, що втратили чинність - Верховною Радою України, або визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) - Конституційним Судом України. Як у першому, так і другому випадку наслідком є фактична втрата нормою чинності.
Розуміння наслідків втрати чинності ст. 3661 КК України, яку Конституційний Суд України визнав неконституційною, пов`язане з принципом дії в часі закону та інших нормативно-правових актів, що закладений в положеннях ст. 58 Конституції України.
У рішенні від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 Конституційний Суд України зазначив, що згідно з частиною другою статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Кримінально-правова норма має зворотну дію в часі в тій її частині, в якій вона пом`якшує або скасовує відповідальність особи. Це стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак, тощо.
Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності (ч. 1 ст. 5 КК України).
Отже, з урахуванням загальних засад кримінального провадження як верховенство права та законність, у зв`язку з тим, що ст. 3661 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Речові докази, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженню відсутні, матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не завдана, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Керуючись ст.ст. 2, 284, 350, 369-372, 392-395 КПК України,

ухвалив:

Клопотання захисника задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000235 від 08 травня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ст. 3661 КК України закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: