Справа № 441/2002/20 Провадження № 1-кп/441/108/2021
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2021 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4
та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр-на України, з повною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого згідно ст.89 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в період часу з 18 грудня 2019р. по 31 жовтня 2020р. за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 умисно, систематично, на ґрунті неприязних відносин, вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої. Зокрема, 18.12.2019р. близько 01.05 год. ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , умисно, на побутовому ґрунті вчинив щодо своєї матері ОСОБА_4 психологічне насильство та інші неправомірні дії, що проявилися у висловлюванні нецензурними словами на адресу потерпілої, за що 26.12.2019р. ОСОБА_5 був притягнутий Городоцьким районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП. 11.04.2020р. в період часу з 16.19 год. по 17.11 год. ОСОБА_5 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 умисно, на побутовому ґрунті вчинив щодо своєї матері ОСОБА_4 , психологічне насильство та інші неправомірні дії, що проявилися у висловлюванні в адресу потерпілої нецензурними словами, погрозою фізичної розправи, за що 28.04.2020р. ОСОБА_5 був притягнутий Городоцьким районним судом Львівської області до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП. В продовження, 31.10.2020р. орієнтовно в 14.00 год. ОСОБА_5 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на побутовому ґрунті вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 , психологічне насильство, що проявилося у словесних образах до потерпілої нецензурними словами та погрозах фізичним насильством. Такими систематичними психологічними насильницькими діями ОСОБА_5 заподіяв своїй матері ОСОБА_4 систематичні психологічні страждання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі та пояснив, що вчиняв сімейні конфлікти в стані алкогольного сп`яніння через побутові причини. Кожного разу він просто сварився з мамою, ображав нецензурними словами, але лише після того, як обзивали його. Він не бажає конфліктів в сімї, хоче жити мирно, але йому не вдається. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суд про призначення мінімального покарання, обіцяє поправитися.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням документів, які характеризують його як особу.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю. Вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, а саме умисне систематичне психологічне насильство щодо своєї матері, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість злочину, вищенаведені обставини справи, зокрема негативні дані про особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, враховуючи обставину, що обтяжує покарання, - вчинення злочину в стані алкогольного спяніння, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від покарання з наданням іспитового строку. Суд вважає, що така міра покарання сприятиме досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого та інтересами потерпілої, а також буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд виключає з обвинувачення таку обтяжуючу обставину як вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, оскільки наявність такого зв`язку є обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, а відтак, в силу вимог ч.4 ст.67 КК України, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.96 КК України суд не вбачає, оскільки відсутні відомості про хворобу ОСОБА_5 , яка б становила небезпеку для здоров`я інших осіб.
Згідно ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.

Враховуючи вищенаведені обставини в сукупності, наявність як обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, так і обставин, які пом`якшують таке, з урахуванням думки потерпілої та прокурора, суд вважає за недоцільне застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальні заходи, передбачені ч.1 ст.91-1 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальних витрат та речових доказів у справі немає. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням встановлених ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

З інших підстав на вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1