ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1199/20 Справа № 202/4995/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286, у кримінальному провадженні № 0000620,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,
встановила:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2020 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, погоджене з прокурором відділу ювенальної юстиції прокуратури Дніпропетровської області та застосовано до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, помістивши його до Державної установи Дніпровська установа виконання покарань № 4 до 21 год. 30 хв. 16 жовтня 2020 року.
У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано наступним.
У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 18 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 серпня 2020 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем Mitsubishi Galant, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 видане 26.01.2017 року, належить ТОВ Автокредит Плюс, здійснював рух в світлий час доби по сухому асфальтобетонному дорожньому покриттю пр. Свободи з боку пр. Ювілейного в напрямку пр. Аношкіна Південного району м. Кам`янське Дніпропетровської області, проїжджа частина якої має дві смуги для руху в одному напрямку, а саме в лівій смузі, з перевищенням дозволеної швидкості руху у населеному пункті приблизно 80 км/год., тим самим грубо порушуючи вимоги п. 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.
У процесі руху, водій ОСОБА_6 , проявляючи злочинну самовпевненість, допустивши крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам та не виконавши покладені на нього обов`язки, як на водія, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, приближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком 5.35.1. та дорожньою розміткою 1.14.1., не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху та маючи можливість об`єктивно виявити пішоходів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітню ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які рухалась по нерегульованому пішохідному переходу, справа на ліво відносно руху автомобіля, завчасно не вжив усіх можливих дій для зменшення швидкості аж до повної зупинки автомобіля, щоб надати дорогу пішохода, які рухаються по нерегульованому пішохідному переході, в результаті чого в районі буд. 79 по пр.Свободи в м. Кам`янське здійснив наїзд передньою частиною автомобіля Mitsubishi Galant реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішоходів ОСОБА_10 , малолітню ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Своїми діями водій автомобіля Mitsubishi Galant реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що знаходиться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної події, внаслідок якої малолітня пішохід, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_5 померла в Комунальному некомерційному підприємстві Кам`янської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги та спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
18 серпня 2020 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.
19 серпня 2020 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, яке виразилось в порушенні особою Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть малолітньої ОСОБА_11 , за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 кримінально протиправного діяння та резонанс у суспільстві.
Крім того, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, що свідчить про відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків.
В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити спроби переховуватись від органу досудового розслідування та суду та може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків та потерпілих. Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого злочину, а також приймаючи до уваги вищенаведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів.
Захисник не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, або будь-якого іншого не пов`язаного з триманням під вартою.
Посилається на те, що ні слідчим, а ні прокурором під час обґрунтування необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано жодного допустимого доказу наявності будь-яких ризиків, які дають підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Вказує, що ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, має постійне місце проживання та реєстрації, з березня 2020 року офіційно співпрацює з ТОВ Діодон Бердянськ по договору ЦПХ, як заготівельник продуктів і сировини, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю, яка за станом здоров`я в теперішній час не працює та знаходиться на його утриманні. В м. Дніпро проживає батько ОСОБА_6 , з яким останній також підтримує систематичні родинні стосунки.
Звертає увагу, що ОСОБА_6 страждає на цілий ряд хронічних захворювань, має порок серця, потребує постійного лікування та догляду. Автомобіль Mitsubishi Galant реєстраційний номер НОМЕР_1 у нього вилучено 18.08.2020 року органом досудового розслідування та перебуває під постійним контролем на спеціальному майданчику, що унеможливлює будь-який доступ до нього.
Зазначає, що ОСОБА_6 не має наміру будь-яким чином впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у даному провадженні.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний та його захисники підтримали вимоги своєї апеляційної скарги, просили їх задовольнити в повному обсязі.
Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту, вважала ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 18 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_11 .
18 серпня 2020 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
19 серпня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
19 серпня 2020 року слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 21 год. 30 хв. 16 жовтня 2020 року.
В силу ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону ним були дотримані у повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. 193, ст. 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі Ілійков проти Болгарії №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може вчинити спроби ухилитися від слідства та суду та може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на свідків та потерпілих.
При цьому судом першої інстанції враховано вагомість доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке загрожує йому за вчинення вищевказаного злочину, а також те, що він офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, що свідчить про відсутність у останнього стійких соціальних зв`язків.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що зазначені ризики є суттєвими, і їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягали підозрюваний та його захисники, оскільки інші запобіжні заходи, не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного, не можуть їм запобігти.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є необґрунтованими.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, з березня 2020 року співпрацює з ТОВ Діодон Бердянськ по договору ЦПХ, як заготівельник продукції і сировини, страждає на цілий ряд хронічних захворювань, на думку колегії суддів заслуговують на увагу, однак вони були враховані слідчим суддею в сукупності з іншими обставинами та доказами по справі, та не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та заміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які в силу вимог ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 серпня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4