Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1073/20
Провадження № 1-кс/499/235/20
У Х В А Л А

Іменем України

12 листопада 2020 року смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю помічника судді ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , користувача майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області клопотання слідчої СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , яке подане в рамках кримінального провадження №0000191 внесеного до ЄРДР від 10.11.2020 року, правова кваліфікація ч.1 ст.246 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

Слідча Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просила слідчого суддю накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2121», д/н НОМЕР_1 , 1981 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_6 , бензопилу GRAND БП-5800 та дерев`яні поліна у кількості 63 штук.

Звертаючись до суду з вказаним клопотанням, слідча посилалася на те, що до ЧЧ Іванівського ВП 09.11.2020 року о 10:00 год. надійшло повідомлення про те, що 09.11.2020 року о 09:30 год за межами с. Черняхівське невідома особа у лісосмузі пиляє дерева. При виїзді СОГ на місце події було встановлено, що це ОСОБА_4 , 1977 року народження, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , який спиляв декілька дерев для подальшого використання їх при опалювані будинку.

09.11.2020 року в період часу з 10:20 до 11:26 години в ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль «ВАЗ 2121» д/н НОМЕР_1 , бензопила GRAND БП-5800 та дерев`яні поліна у кількості 63 шт. у зв`язку з необхідністю проведення експертиз, оскільки дані речі слугували засобом вчинення злочину та могли зберегти на собі його сліди.

10.11.2020 року вищевказані речі визнані речовими доказами по кримінальному проваджені.

З метою встановлення істини у кримінальному проваджені та з`ясування усіх обставин справи потрібне детальне дослідження вказаних речей за участю спеціалістів у різних галузях.

З метою збереження вказаних речей слідча просить накласти на них арешт.

У судовому засідання слідча на задоволенні клопотання наполягала в повному обсязі, з підстав зазначених у ньому.

ОСОБА_4 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково, а саме просив не накладати арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2121», оскільки він займається сільським господарством та автомобіль йому необхідних для забезпечення ведення господарства та отримання засобів для життя.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а саме витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, протокол огляду місця події від 09.11.2020 року, постанову про визнання та залучення речових доказів до кримінального провадження та інші матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зокрема: - були знаряддям вчинення кримінального правопорушення; - зберегли на собі сліди правопорушення; - містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Про необхідність зазначати у клопотанні мету і підстави і обґрунтування необхідності арешту вказано і у п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України (У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Вказаний автомобіль, бензопила та спиляні дерева визнані речовими доказами, а кримінальне провадження проводиться за фактом ймовірної незаконної порубки дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду, тому подальше використання бензопили та полін дерев може призвести до втрати речових доказів, їх пошкодження, знищення, зміни, продажу, переховування, тощо.

Однак поряд з вказаним слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому вважає, що найбільш доцільним, розумним та справедливим не накладати арешт на автомобіль, оскільки у судовому засіданні не доведено тієї обставини, що він зберіг на собі сліди злочину, оскільки як зазначено в клопотанні та відзначено слідчою у судовому засіданні, наразі бензопила та дерев`яні поліна з автомобілю вилучено та поміщено до кімнати зберігання речових доказів, тобто сліди ймовірного злочину з автомобілю вилучені, відповідно до санкції ч.1 ст.246 КК України, остання не передбачає спеціальної конфіскації, отже, стороною обвинувачення необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб не доведена. У клопотанні лише формально перелічені можливі ризики втрати цього майна без обґрунтування реальності їх настання у даному конкретному випадку.

Так само, стороною обвинувачення не надано суду доказів того, що вилучений в ході проведення огляду місця події транспортний засіб відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Таким чином у задоволенні клопотання в даній частині необхідно відмовити.

Однак, враховуючи вищенаведені ризики відносно вилученого майна у виді бензопили та дерев`яних полін як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає частковому задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права розпорядження даним майном завданням даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , яке подане в рамках кримінального провадження №0000191 внесеного до ЄРДР від 10.11.2020 року, правова кваліфікація ч.1 ст.246 КК України про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

Накласти арешт на бензопилу GRAND БП-5800 та дерев`яні поліна в кількості 63 штук до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадження.

Бензопилу GRAND БП-5800 та дерев`яні поліна в кількості 63 штук залишити для зберігання у кімнаті зберігання речових доказів Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Надати начальнику СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 та слідчій СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 дозвіл на проведення дослідження вищевказаних речей.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 16.11.2020 року о 10 годині 00 хвилин.

СуддяОСОБА_1