ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/9121/15-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1274/19 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9 ,
представника потерпілого - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_9 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2018 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, розлученого, раніше не судимого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрито, у зв`язку із закінченням строків давності.

Як зазначено в ухвалі суду, 15 жовтня 2013 року, близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_7 , діючи навмисно з прямим наміром на незаконне заволодіння автомобілем марки Audi моделі А-4, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на громадянина ОСОБА_11 , однак фактично являється власністю ОСОБА_9 , який був припаркований біля будинку № 38 по вул. Блюхера (нині Валентинівська) в м. Харкові. ОСОБА_7 , маючи на меті корисливий мотив, направлений на заволодіння транспортним засобом з метою подальшого розкомплектування та продажу по детально, ввів в оману громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 повідомив їм, що автомобіль марки Audi моделі А-4 належить йому, який він бажає транспортувати до гаражного кооперативу, розташованого по вул. Блюхера (нині Валентинівська) в місті Харкові, з метою полагодження.
ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом, перебуваючи за вказаною адресою, діючи умисно ОСОБА_7 проник у салон вказаного автомобіля, після чого за допомогою громадян ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які не були обізнані про те, що вчиняються протиправні дії по незаконному заволодінню вказаним транспортним засобом, відштовхали автомобіль на декілька метрів з місця, де він був розташований. Після чого ОСОБА_15 , виконуючи прохання ОСОБА_7 за допомогою тросу причепив автомобіль марки Audi моделі А-4 до автомобілю марки GVM-HOVER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та сів за кермо вказаного автомобіля, не здогадуючись про незаконні дії ОСОБА_7 та почав рух. Одночасно з цим за кермо автомобіля марки Audi моделі А-4 сів сам ОСОБА_7 , а поруч з останнім на пасажирське сидіння сів ОСОБА_12 .
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 повідомив гр. ОСОБА_15 , щоб він на своєму автомобілі GVM-HOVER почав транспортувати автомобіль марки Audi моделі А-4, який був без заведеного двигуна по вул. Блюхера (нині Валентинівська) у м. Харкові.
Рух, зачеплених між собою тросом, автомобілів GVM-HOVER під керуванням громадянина ОСОБА_15 та автомобіль марки Audi моделі А-4 під керуванням ОСОБА_7 був припинений, біля перехрестя вул. Блюхера (нині Валентинівська) та вул. Гарібальді у м. Харкові, внаслідок втручання співробітників Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області та надання ОСОБА_15 та ОСОБА_7 законної вимоги зупинити автомобіль.
Таким чином, ОСОБА_7 , незаконно заволодів транспортним засобом, а саме автомобілем марки Audi моделі А-4, номерний знак НОМЕР_1 , 1995 року випуску, вартість якого згідно з висновком судово-автотоварознавчої експертизи № 402 від 26.11.2013 року, складає 15185,00 гривень, котрий належить потерпілому ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 15185,00 гривень.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду потерпілий ОСОБА_9 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2018 року та призначити новий розгляд кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 в суді першої інстанції. Роз`яснити прокурору його право змінити обвинувачення в суді в порядку ст. 338 КПК України, з урахуванням вчинення діяння групою осіб, якими є: ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
В обґрунтування своєї вимоги апелянт вказує на те, що судовий розгляд проведено без його участі; кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст.289 КК України невірна, оскільки обвинувачений вчинив злочин за попередньою змовою групою осіб; кримінальне провадження розглянуто з порушенням розумних строків; досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено з порушенням вимог кримінального процесуального закону ,а суд і сторона обвинувачення не звернули увагу на цю обставину; прокурором не усунуті недоліки обвинувачення під час судового розгляду.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи потерпілого та його представника, які просили задовольнити їх апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; заперечення обвинуваченого та його захисника, які вважали законним і обґрунтованим оскаржуване судове рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши ухвалу, вважає, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах доводів та вимог апеляційних скарг потерпілих, колегія суддів погоджується з ними в частині наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ч.3 ст.56 КПК України, під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому.
У відповідності до вимог ст.325 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, потерпілий ОСОБА_9 фактично не був присутній під час судового розгляду цього кримінального провадження в суді першої інстанції в судовому засіданні, в якому розглядалося клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження стосовно нього у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за інкримінований злочин, передбачений ч.1 ст.289 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження останній раз належним чином потерпілий ОСОБА_9 був повідомлений про дату та час судового засідання на 22 січня 2016 року, про що мається розписка потерпілого (арк.57 т.1). Потерпілому також направлялися судові повістки про дату та час судового розгляду (останній раз 14 квітня 2017 року арк.124 т.1), але в матеріалах судового провадження немає відповідних відомостей про їх отримання.
Разом з цим, з урахуванням відомостей цієї справи, після судового засідання від 19 червня 2017 року судом взагалі не повідомлявся потерпілий ОСОБА_9 про дату, місце та час судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 в Московському районному суді м. Харкова.
Тобто, зазначені обставини свідчать про те, що судом недотримання судом вимог, передбачених ст.ст.111, 112, 134, 135, 136 КПК України, а саме в частині належного сповіщення потерпілого ОСОБА_9 про дату, час та місце судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Згідно вимогам ст. 415 суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення , передбачене пунктами 2,3,4,5,6,7 частини другої статті 412 КПК України.
Таким чином апеляційну скаргу потерпілого слід задовольнити частково, ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
Разом з цим відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України , колегія суддів позбавлена можливості надати оцінку іншим доводам апеляційного скарги потерпілого ОСОБА_9 , які будуть вирішуватися судом першої інстанції при новому розгляді провадження.
При новому судовому розгляді суду першої інстанції належить дотримуватися вимог чинного КПК України, при вирішенні питання обвинуваченого про застосування до нього положень ст.49 КК України, а також норм ст.415 та ст. 416 КПК України, ретельно досліджуючи доводи сторін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 415 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2018 року про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.289 КК України та закриття кримінального провадження - скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді