ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1591/20 Справа № 202/6861/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір Республіки Вірменії, громадянина Вірменії, маючого середню освіту, непрацюючого, одруженого, не зареєстрованого, постійного місця проживання не маючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 ..
Продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_10 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 січня 2021 року включно.
Визначено відносно підозрюваного ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 525 500 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
У випадку внесення встановленої застави вважати, що до ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язати підозрюваного виконувати встановлені обов`язки.
Рішення суду обґрунтовано тим, що в сукупності встановлених обставин, зокрема, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, зберігаються, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою обрати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, постановленою з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Зазначає, що висновки слідчого судді про наявність обставин, які свідчать на користь існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилається слідчий як на підставу застосування запобіжного заходу повинна бути доведена, як і повинно бути доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить уникнення цих ризиків.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
В апеляційному суді захисник-адвокат ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_13 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновки слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_14 , апеляційний суд вважає правильними, зазначаючи наступне.

З наданих матеріалів вбачається, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000714 від 25.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
25.09.2020 року ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.
25.09.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, в особливо великих розмірах.
ОСОБА_13 підозрюється в тому, що реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 25.09.2020 року, приблизно о 03:30 год., на автомобілі марки «Opel Omega», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у складі групи: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , приїхали за адресою: АДРЕСА_1 , де вибрали об`єктом свого злочинного посягання банкомат ПАТ «Креді Агріколь Банк». Після того ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, відповідно до раніше розподілених ролей за допомогою завчасно заготовлених засобів злому, шляхом злому замків вхідних дверей незаконно проникли до приміщення холу будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Далі 25.09.2020 року, приблизно о 03:40 год., ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , перебуваючи у приміщенні холу будівлі, розташованої за вказаною адресою, за допомогою завчасно заготовлених засобів здійснили вибух, тим самим пошкодили корпус банкомату, отримавши вільний доступ до комірки з грошима. Таким чином, незаконно проникли до сховища, а саме банкомату ПАТ «Креді Агріколь Банк», звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб викрали майно, яке належить ПАТ «Креді Агріколь Банк», а саме гроші в сумі 893 000 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром. З викраденим майном ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 з місця скоєння злочину втекли, спричинивши ПАТ «Креді Агріколь Банк» майнову шкоду на загальну суму 893000 гривень.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.11.2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000714 від 25.09.2020 року до п`яти місяців, тобто до 25.02.2021 року.
Апеляційний суд зазначає, що районний суд зазначив, що відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання, зокрема, протоколом огляду місці події від 25.09.2020 року, протоколом обшуку автомобіля від 25.09.2020 року, протоколом обшуку особи ОСОБА_13 від 25.09.2020 року, протоколом допиту представника потерпілого від 25.09.2020 року, довідкою АТ Креді Агріколь Банк від 25.09.2020 року, висновком судової трасологічної експертизи за спеціальністю (дактилоскопічні дослідження) №19/104-7/3/1592 від 03.11.2020 року та іншими матеріалами кримінального провадження, долученими до клопотання слідчого.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_17 підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину спростовуються відповідними даними в матеріалах справи.
Окрім цього, обґрунтованість цієї підозри раніше була предметом судового розгляду і знайшла об`єктивне підтвердження при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу і його продовження, а також під час перегляду відповідних рішень слідчого судді в апеляційному порядку. З матеріалів провадження не вбачається, що з того часу виникли будь-які нові обставини, які б спростували обґрунтованість інкримінованої підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин лише визначив ймовірну причетність ОСОБА_13 до інкримінованого йому злочину.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюється у таємному викраденні чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, в особливо великих розмірах.
Перевіряючи клопотання прокурора на предмет наявності та доведеності ризиків, слід зауважити на позиції Європейського Суду з прав людини, яка згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства щодо підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, яке ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа Руденко проти України).
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та ОСОБА_13 може: переховуватись від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, виходячи з того, що ОСОБА_13 вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, у рамках розслідування даного кримінального провадження ще не виконані всі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на обґрунтування вини підозрюваного.
У зв`язку з чим, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 є обґрунтованими.
Тому продовження строку тримання під вартою підозрюваного відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги про зменшення розміру застави ОСОБА_17 , то суд не знаходить підстав для їх задоволення.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя визначаючи розмір застави ОСОБА_17 дотримався вказаних вимог Закону, врахував тяжкість злочинів, їх характер а також інші обставини, тому обґрунтовано визначив заставу у розмірі 525 500 (п`ятсот двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень яка узгоджується з вимогами зазначених положень КПК України. Таке рішення відповідає і практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
На думку колегії суддів, визначений слідчим суддею розмір застави є необхідним, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав, інтересів та завдань в даному кримінальному провадженні.
Висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.
Істотних порушень, які б були підставою для скасування рішення слідчого судді, під час апеляційного перегляду не встановлено.
Ухвала за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення, а рішення слідчого судді,- без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_13 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 листопада 2020 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4