Категорія:запобіжний захід - тримання під вартою Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 червня 2020 року (ЄРДР №0000853),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 червня 2020 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 серпня 2020 року включно, в межах строку досудового розслідування, щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 . раніше не судимого, одруженого, на утриманні котрого пербуває двоє малолітніх дітей.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором надано докази про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого злочину, наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим обрав даний запобіжний захід.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 оскаржує ухвалу слідчого судді у зв`язку з істотним порушенням кримінальних процесуальних норм, просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а клопотання про обрання запобіжного заходу безпідставно задоволено, адже ні слідчим, ні прокурором не було надано жодних доказів про обґрунтованість підозри, оскільки грошові кошти у потерпілого не вимагав, натомість висунув тому законну вимогу повернути раніше позичені кошти, та про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також не доведено обґрунтування неможливості запобігання застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючим ризикам.
Окрім того, слідчим суддею не в повній мірі враховано його особу, так як на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність соціальних зв`язків.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора та слідчого, які заперечили доводи апеляційної скарги та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Даних вимог закону дотримано не було, зважаючи на те, що ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, оскільки будь-яких даних щодо негативної характеристики та поведінки ОСОБА_9 матеріали справи не містять, натомість матеріалами підтверджується, що злочин він вчинив вперше, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, на утриманні двоє малолітніх дітей та матір з інвалідністю, задовільну характеристику, приймає участь в антитерористичній операції.
Чинним КПК України не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише тримання під вартою. Згідно практики Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений буде перешкоджати належному відправленню судочинства, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами («Бекчиєв проти Молдови»).
На переконання колегії суддів, з урахуванням даних особи підозрюваного, вірогідність ухилення ним від процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку із чим стосовно ОСОБА_9 доцільним є застосування іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, не пов`язаного з тримання під вартою, у вигляді цілодобового домашнього арешту. Таке рішення буде відповідати вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
За таких обставин, слідчий суддя необґрунтовано обрав запобіжних захід у вигляді тримання під вартою, а оскільки доведені обставини, передбачені п.п. 1, 2 ст.194 КПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу та постановляє нову, якою обирає ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків у даному провадженні.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 181, 193-194, 197, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 червня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 задовольнити частково.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 23 серпня 2020 року включно, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді;
- не відлучатися з м. Ковель Волинської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
- заборонити підозрюваному ОСОБА_9 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання слідчому або прокурору у даному кримінальному провадженні паспорт громадянина України;
- утримуватись від спілкування з потерпілим, підозрюваними та свідками даної події;
- носити електронний засіб контролю.
Негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_9 з-під варти після доставлення його до місця відбуття домашнього арешту.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді