У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року справа №607/17922/20

провадження № 1кс/607/7615/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі скаргу ОСОБА_3 на постанову т.в.о. слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 14.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000060 від 25.07.2019 року та поновлення строку на подання скарги, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого від 14.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000060 від 25.07.2019 року та поновлення строку на подання скарги.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 17 вересня 1980 року, його взято на квартирний облік.
01 листопада 1982 року, згідно рішення ПМК «Тернопільського виробничо-аграрного об`єднання цукрової промисловості», йому надано двокімнатну квартиру, житловою площею 29,7 м. кв. та загальною площею 47.3 м. кв., як виняток для тимчасового покращення житлових умов сім`ї, без зняття з квартирного обліку.
Посадові особи виконавчою комітету Тернопільської міської ради, безпідставно зачислили його брата - ОСОБА_5 до членів його сім`ї, і як наслідок, спеціально незаконно і протиправно визначили ним збудований будинок, як так зване поліпшення житлових умов для його сім`ї.
Відтак, з метою захисту своїх прав та інтересів він звернувся з позовом до виконавчого комітету Тернопільської міської ради про скасування рішення №962 від 16 листопада 2016 року та зобов`язання вчинити дії.
08 червня 2018 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/7721/17 скасовано рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16 листопада 2016 року № 962 в частині затвердження протоколу № 10 (п. 1.18) засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Тернопільської міської ради від 10 листопада 2016 року щодо зняття його з квартирного обліку у зв`язку із поліпшенням житлових умов та забезпеченістю житловою площею вище середньої норми забезпеченості встановленої по м. Тернополі.
Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 04 вересня 2018 року, рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 червня 2018 року у справі № 607/7721/17 залишено без змін, а апеляційну скаргу виконавчого комітету Тернопільської міської ради без задоволення.
По даний час рішення Тернопільського міськрайонного суду від 08 червня 2018 року по справі № 607/7721/17 не виконано.
01 липня 2019 року ним подано заяву до Тернопільської місцевої прокуратури про вчинення кримінального правопорушення.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 липня 2019 року, зобов`язано посадових осіб Тернопільської місцевої прокуратури виконати вимоги відповідно до ст. 214 КПК України та внести відомості про кримінальне правопорушення щодо невиконання судового рішення посадовими особами Тернопільської міської ради.
25 липня 2019 року відомості про кримінальне правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження №0000060, за правовою кваліфікацію по ч.2 ст. 382 КК України.
12 жовтня 2020 року поштою рекомендованим листом він отримав постанову т.в.о слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження за № 0000060 від 14 серпня 2020 року.
Вважає дану постанову передчасною, необгрунтованою, невмотивованою та незаконною. Вважає, що органом досудового розслідування не вживались заходи для належного збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування; в постанові зазначені необгрунтовані, абстрактні висновки щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та протиправно зазначено невірні, надумані підстави для закриття кримінального правопорушення; приховано той факт, що вказаним кримінальним правопорушенням йому заподіяно істотної шкоди, а тому вказане діяння необхідно кваліфікувати за ч.3,4, ст.382 КК України, що є тяжким злочином, де строк досудового розслідування становить 18 місяців; слідчим не проведено необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі та вірної правової кваліфікації; повністю проігноровані його законні права потерпілого у кримінальному провадженні.
Також вказав,що слідчий та прокурор безпідставно не звернулись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування.
Посилаючись на наведене та те, що дана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, без проведення усіх необхідних слідчих дій, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 14.08.2020 року.
Крім того, просив поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що отримав копію постанови 12.10.2020 року.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, з підстав наведених у ній та просив задовольнити.
Слідчий СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив.
Попередньо на адресу надійшли матеріали кримінального провадження за № 0000060 від 25.07.2019 року.
Заслухавши доводи ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000060 від 25.07.2019 року, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В силу вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з вимогами ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Положеннями п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
У відповідності до вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Положеннями ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно з вимогами ч.ч.2,4ст.219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому, загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину (аналогічне положення було зазначене і щодо злочину середньої тяжкості); дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
В силу вимог п.10 ч.1ст.284 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Згідно з вимогами ч.1 ст.294 КПК України, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч.1 ст.295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.
Згідно з вимогами ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000060 від 25.07.2019 року, 24.07.2019 року в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала слідчого судді за №607/16135/19, із зобов`язанням ТВП ГУНП в Тернопільській області, внести відомості в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відносно невиконання рішення суду посадовими особами Тернопільської міської ради.
25.07.2019 року слідчим внесено до ЄРДР за №0000060 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.382 КК України, а саме умисне невиконання рішення суду.
Згідно доручення начальника відділення СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 від 01.08.2019 року, здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_8 .
25.07.2019 року слідчий ОСОБА_9 повідомив про початок досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000060 від 25.07.2019 року встановлено, що слідчим здійснено наступні слідчі дії:
- допитано потерпілого ОСОБА_3 ;
- надіслано запит та отримано відповідь з Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області та виконавчого комітету Тернопільської міської ради.
Будь-які інші слідчі дії у даному кримінальному провадженні не проводились.
14 серпня 2020 року постановою т.в.о. слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження №0000060 від 25.07.2019 року, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, висновки слідчого про закриття провадження ґрунтуються на тому, що закінчились строки досудового розслідування та відсутні процесуально обґрунтовані підстави для продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Так, враховуючи кваліфікацію злочину, строк досудового розслідування становить дванадцять місяців. Станом на 14 серпня 2020 року закінчився строк досудового розслідування та жодній особі не було пред`явлено підозри, у зв`язку з чим слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження, що відповідає вимогам п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Разом з тим, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова т.в.о. слідчого ОСОБА_4 від 14.08.2020 року про закриття кримінального провадження №0000060 від 25.07.2019 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.2 ст. 382 КК України підлягає скасуванню, оскільки всупереч наведеним нормам Закону є не вмотивованою та не відповідає вимогам Закону.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування та безпідставно, без будь - якого обґрунтування зазначив, що підстав для продовження строку судового розслідування не має.
Слідчим необґрунтовано, які саме слідчі дії проведено на встановлення особи, що скоїла даний злочин, не надано їм оцінки та не обґрунтовано, чому слідчий прийшов до висновку про відсутність підстав для продовження строку досудового розслідування.
Згідно матеріалів кримінального провадження, остання слідча дія була здійснена 28 січні 2020 року, зокрема надіслано лист міському голові Тернопільської міської ради ОСОБА_10 , про надання інформації щодо виконання рішення суду від 08 червня 2018 року.
24 лютого 2020 року виконавчим комітетом Тернопільської міської ради надано відповідь про те, що вказане рішення суду виконати не є можливими.
Після лютого 2020 року жодні слідчі та процесуальні дії не проводились.
14 серпня 2020 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
При цьому, як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчим не надано оцінки тим обставинам справи, що рішення суду від 08 червня 2018 року набрало законної сили та, згідно вимог ЦПК та Конституції України, є обов`язковим до виконання всіма підприємствами, установами та організаціями.
Слідчим не проведено жодних слідчих та процесуальних дій щодо перевірки доводів виконавчого комітету Тернопільської міської ради викладених у листі від 24 лютого 2020 року, не допитано посадових осіб Тернопільської міської ради щодо виконання рішення суду, не проведено повторний допит заявника щодо обставин викладених у листі Тернопільської міської ради, не відібрано пояснень від відповідних посадових осіб Тернопільської міської ради щодо обставин викладених заявником у заяві про вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчий обмежився викладенням змісту листа виконавчого комітету Тернопільської міської ради та положеннями КПК щодо строку досудового розслідування.
Вказані дії слідчого свідчать про те, що досудове розслідування проводилось неефективно, слідчі дії з метою встановлення всіх обставин справи не проводились, про що свідчить і зміст оскаржуваної постанови, як наслідок у кримінальному провадженні допущено свідоме порушення строків досудового розслідування.
Слідчий безпідставно та необґрунтовано не звернувся до слідчого судді із клопотання про продовження строку досудового розслідування, при цьому, що вказаний строк може бути неодноразово продовжений слідчим суддею за клопотанням слідчого.
Крім того, встановлено, що постанова про закриття кримінального провадження винесена т.в.о. слідчого ОСОБА_11 . Однак, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які належні докази, як б підтверджували повноваження даного слідчого на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
В силу вимог п.17 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений, у тому числі визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.
Згідно доручення начальника відділення СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено слідчому ОСОБА_9 .
Оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження виніс т.в.о слідчого
ОСОБА_12 матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які постанови, доручення щодо уповноваження т.в.о слідчого ОСОБА_13 на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, оскаржувана постанова винесена посадовою особою, т.в.о слідчого ОСОБА_13 , який не уповноважений здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, а тому підлягає до скасування.
Враховуючи вищенаведене та те, що оскаржувана постанова, не зважаючи на закінчення строку досудового розслідування, не відповідає вимогам ст.ст. 9, 110 КПК України, та слідчим не здійснено жодних дій щодо звернення до слідчого судді із клопотанням про продовження строку досудового розслідування, при цьому, належним чином не обґрунтовано його висновків щодо відсутності підстав для продовження строку досудового розслідування, приймаючи до уваги те, що оскаржувана постанова винесена посадовою особою, т.в.о слідчого ОСОБА_14 , який не уповноважений здійснювати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що скаргу слід задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 14 серпня 2020 року.
При цьому, слідчий суддя вважає, що заявником не пропущено строк на подання скарги.
Встановлено та підтверджено долученими до скарги матеріалами, що заявник ОСОБА_3 отримав оскаржувану постанову 12.10.2020 року та 21.10.2020 року подав до суду скаргу. З матеріалів кримінального провадження не встановлено інших відомостей щодо направлення та отримання заявником оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову т.в.о. слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 14.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000060 від 25.07.2019 року та поновлення строку на подання скарги задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о. слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 14.08.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000060 від 25.07.2019 року.

Направити ухвалу в СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Матеріали кримінального провадження № 0000060 від 25.07.2019 року повернути у СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області.

Слідчий суддя ОСОБА_1