Справа № 932/641/21
Провадження № 1-кс/932/316/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого слідчого відділення шевченківського відділеня поліції Дніпровського віділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 22.01.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :
до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий слідчого відділення Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_7 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СВ Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 22.01.2021 року.

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлений під час досудового розслідування час та невстановлених під час досудового розслідування обставинах, вступив у попередню змову з невстановленими особами, домовився про вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів.
22.01.2021, приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_5 разом з невстановленими під час досудового розслідування особами, знаходились на території гаражного кооперативу «Полімер», що за адресою: м. Дніпро, вул. Пресова, 57, де підійшли до гаражу № НОМЕР_1 , де знаходилось особисто майно ОСОБА_8 , яке ОСОБА_5 разом з невстановленими під час досудового розслідування особами, визначили об`єктом свого злочинного посягання.
Після чого, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 з невстановленими під час досудового розслідування особами, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення, шляхом підбору ключа до металевих воріт, проникли до приміщення, а саме гаражу № НОМЕР_1 , що у гаражного кооперативу «Полімер», де побачили дитячий велосипед, вартість якого встановлюється, а також грошові кошти в сумі 20 000 гривень. В цей момент у ОСОБА_5 та невстановлених під час досудового розслідування осіб виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення та реалізуючи вказаний умисел, взяли з приміщення гаражу дитячий велосипед, а також грошові кошти в сумі 20 000 гривень, таким чином заволоділи вищевказаним майном, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Умисними діями ОСОБА_5 та невстановленими під час досудового розслідування особами, потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно майнову шкоду, розмір якого встановлюється.
Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням до іншого приміщення, кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , у невстановлений під час досудового розслідування час та невстановлених під час досудового розслідування обставинах, вступив у попередню змову з невстановленими особами, домовився про вчинення кримінального правопорушення з корисливих мотивів.
22.01.2021, приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_5 разом з невстановленими під час досудового розслідування особами, знаходились на території гаражного кооперативу «Полімер», що за адресою: м. Дніпро, вул. Пресова, 57 яке ОСОБА_5 разом з невстановленими під час досудового розслідування особами, визначили об`єктом свого злочинного посягання.
Після чого, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_5 з невстановленими під час досудового розслідування особами, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення, шляхом підбору ключа до металевих воріт, проникли до приміщення, а саме гаражу № НОМЕР_1 , що у гаражному кооперативі «Полімер», проникли до вказаного приміщення, де побачили автомобіль марки «Volkswagen» моделі "Caddy", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов №VIN: НОМЕР_3 , білого кольору, 2005 року випуску, що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_8 , вартість якого встановлюється. В цей момент у ОСОБА_5 та невстановлених під час досудового розслідування осіб виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення, та реалізуючи вказаний умисел, сіли у автомобіль потерпілого ОСОБА_8 , та скориставшись ключем, що знаходився у замку запалювання, завели двигун, та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись вищевказаним автомобілем на власний розсуд.
Умисними діями ОСОБА_5 та невстановленими під час досудового розслідування особами, потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно майнову шкоду, розмір якої встановлюється.
Умисні дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились незаконному заволодінні транспортного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, кваліфікуються за ч. 2 ст. 289 КК України.
За сукупністю вчиненого, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

23.01.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України.

У клопотанні слідчий вказує про обґрунтованість повідомленої підозри, що підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого від 22.01.2021; протоколом допиту свідка від 22.01.2021; протоколом допиту свідка від 22.01.2021; протокол огляду місця події від 22.01.2021 ; протокол огляду місця події від 22.01.2021 ; повідомлення про підозру ОСОБА_5 ; іншими доказами у їх сукупності.

Також у клопотанні вказано про наявні ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного, зокрема останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як наслідок, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, альтернативну заставу просить визначити у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні його доводам, просить таке задовольнити. Щодо альтернативного визначення розміру застави, просить заставу не визначати.

Прокурору запропоновано пояснити, на яку норму процесуального закону він покликається, коли просить не визначати підозрюваному альтернативний розмір застави для такої категорії злочинів (ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України), чого прокурор пояснити так і не спромігся, водночас вказав, що альтернативну заставу вже просить визначити на розсуд слідчого судді.

У прокурора з`ясовано чому сторона обвинувачення немає власної думки з даного приводу та чи може слідчий суддя визначати заставу у розмірі більшому, ніж про це вказує сторона обвинувачення. Додатково прокурору нагадано, що сторона обвинувачення повинна обґрунтовувати розмір застави, а не формально вказувати на її бажаний розмір, що прямо випливає із загальних засад кримінального провадження.

Увагу прокурора звернуто, що у клопотанні вказано про альтернативне визначення розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та запропоновано обґрунтувати саме такий розмір застави.

Після чого прокурор вказав, що заявленого клопотання він не погоджував, являється черговим прокурором, і саме в такому статусі, він прибув у судове засідання для участі в розгляді даного клопотання.

Слідча клопотання підтримала, просить таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник щодо заявленого клопотання заперечили, вказуючи при цьому на необґрунтованість підозри та недоведеність заявлених ризиків позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Додатково підозрюваний зазначив, що на прохання свого знайомого на ім`я « ОСОБА_9 », за грошову винагороду, він погодився перегнати автомобіль «Фольксваген Кадді» з одного місця в інше, ключі від автомобіля йому дав цей же товариш, обіцяв заплатити 1000,00 грн. Попередня доля автомобіля йому не була відома. Він готовий надати органу досудового розслідування усю наявну інформацію щодо особи на ім`я « ОСОБА_9 ».

Захисник просить відмовити у задоволенні клопотання або ж застосувати запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі.

Заслухавши думку прокурора, слідчої, підозрюваного та його захисника, ознайомившись із доводами клопотання, дослідивши додані до клопотання докази та здійснивши їх належу оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру за № 0000070 від 22.01.2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

ОСОБА_5 органом досудового розслідування не затримувався.

За доводами клопотання, поясненнями прокурора та слідчої, що надані останніми в судовому засіданні, 22.01.2021 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, разом з невстановленими особами викрав з території гаражного кооперативу «Полімер», що за адресою: м. Дніпро, вул. Пресова, 57, автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Keddi» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , кузов №VIN: НОМЕР_3 , білого кольору, 2005 року випуску, що належить на праві власності потерпілому ОСОБА_8 , дитячий велосипед та грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн.
На підтвердження обгрутнованості повідомленої ОСОБА_5 підозри та на підтвердження причетності останнього до кримінальних правопорушень, до клопотання про застосування запобіжного заходу додано:
-витяг з ЄРДР, який лише підтверджує факт внесення відомостей про злочини до відповідного реєстру;
-рапорт чергового поліції, який неможливо прочитати та дослідити через його абсолютно неналежну копію;
-протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, згідно якого зафіксовано факт звернення ОСОБА_8 до органів поліції щодо викрадення у нього майна;
-протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , яким зафіксовано показання щодо обставин викрадення майна, при цьому потерпілий наводить лише перелік викраденого майна;
-заява потерпілого про дозвіл на огляд приміщення його гаражу;
-протокол огляду місця події від 22.01.2021 року, зокрема ділянки місцевості на відстані 200 м від приміщення гаражу потерпілого, де виявлено фрагменти навігатора, квитанцію про поштове відправлення;
-протокол огляду місця події від 22.01.2021 року, а саме гаражу потерпілого, де виявлено фрагменти навігатора, 2 сліди пальців рук, описано обстановку в гаражі;
-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.01.2021 року, який вказав, що працює в гаражному кооперативі охоронцем, про викрадення автомобіля йому стало відомо від працівників поліції, будь-якої інформації щодо обставин викрадення він немає;
-рапорт оперативного працівника, яким він вказує, що на території гаражного кооперативу є відеокамера, відеозапис буде наданий згодом;
-протокол огляду місця події від 22.01.2021року, зокрема ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , де виявлено викрадений автомобіль, в багажнику автомобіля наявний дитячий велосипед, з салону автомобіля вилучено мікрооб`єкти, сліди пальців рук. Автомобіль вилучено. Про ОСОБА_5 абсолютно жодної згадки в протоколі немає, учасником вказаної слідчої дії він також не був;
-рапорт оперативного працівника, яким останній доповідає своєму керівнику, що «в ході проведення оперативно-розшукових заходів, було встановлено гр. ОСОБА_5 , який причетний до скоєння даного злочину. Прошу вказівок по суті рапорту». Рапорт не містить дати складання, у канцелярії відділку такий зареєстровано 23.01.2021 року.
-протокол допиту підозрюваного, яким зафіксовано відмову підозрюваного від дачі показів.
Прокурор та слідча в судовому засіданні не змогли пояснити, яким саме чином встановлено причетність ОСОБА_5 до вказаного правопорушення.
Прокурор повторно зазначив, що він лише черговий прокурор, клопотання він не погоджував, більше, ніж викладено у клопотанні, він пояснити не може.
Слідчий суддя намагався з`ясувати у представників обвинувачення, що якби в рапорті оперативного працівника було зазначено іншу особу ніж ОСОБА_5 , то чи могло б це слугувати підставою для застосування до цієї особи найсуворішого запобіжного заходу та свідчило б про її причетність до викрадення автомобіля, однак жодних пояснень ні прокурор, ні слідча надати не змогли, як і пояснити чому частина процесуальних документів викладена іноземною мовою та додана до клопотання, без належного перекладу на державну мову.
В контексті останнього, слідчий суддя зазначає, що за прямою вимогою ст. 29 КПК України, сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Таким чином, якщо учасник провадження (в даному випадку свідок та потерпілий) або оперативний працівник поліції не володіє державною мовою, їм залучається за необхідності перекладач, але процесуальний документ і їх свідчення викладаються державною мовою.
Таке халатне ставлення сторони обвинувачення до своїх процесуальних обов`язків не може залишатись поза увагою слідчого судді.
Інших доказів, окрім вище перелічених, щоб підтверджували обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, слідчому судді не надано та в матеріалах клопотання такі відсутні.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, запобіжні заходи, є заходами забезпечення кримінального провадження та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За положеннями ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи із вказаних процесуальних норм, фундаментальною підставою для застосування до особи будь-якого запобіжного заходу, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, при цьому, обов`язок по доведенню наявності та обґрунтованості цієї підозри покладається на сторону обвинувачення.

В свою чергу, жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка сформована в тому числі із багатьох справ проти України, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, обґрунтована підозра є важливою гарантією від свавільного тримання під вартою, затримання особи чи застосування щодо неї інших заходів забезпечення кримінального провадження.

В наданих слідчому судді матеріалах, особа підозрюваного ОСОБА_5 навіть не фігурує, окрім рапорту оперативного працівника, який незрозумілим чином вказує на ОСОБА_5 як на особу причетну до злочину.

За відсутності будь-яких інших доказів, вказаного рапорту є явно недостатньо щоб сформувати у стороннього спостерігача бачення можливості причетності особи до інкримінованого діяння.

З врахуванням вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що докази додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні не є вагомими та не свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому дій.

За умови відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, застосування будь-якого запобіжного заходу до особи є свавільним, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194-196, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :
в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Шевченківського відділеня поліції Дніпровського віділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1