КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 19 жовтня 2020 року, апеляційну скаргу з доповненням захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого в тому АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27 ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 листопада 2020 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 635 400 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненням, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Як стверджує апелянт, слідчим суддею не перевірено обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_6 , не досліджено матеріали, які надані органом досудового розслідування та стороною захисту, не надано належної правової оцінки доказам, що долучені до клопотання про обрання міри запобіжного заходу, а відтак, оскаржувана ухвала є незаконного та необґрунтованого.
Зазначає, що матеріали, долучені слідчим до клопотання не містять відомостей щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
На думку захисника, повідомлення про підозру ОСОБА_6 є необґрунтованим, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, - недоведені.
Слідчим суддею не мотивовано неможливість застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Не враховано, що ОСОБА_6 має місце проживанняв м. Києві, позитивно характеризується на роботі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є єдиним годувальником, на утриманні його перебувають дружина, малолітній син та батьки похилого віку.

Окрім того, визначений розмір застави є непомірно високим для підозрюваного ОСОБА_6 , з урахуванням відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 11 жовтня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001071, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2, 4, 5 ст. 27, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2 КК України.

11 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру:
- у співучасті, в формі підбурювання шляхом схилення до підробки документа, який видається та посвідчується нотаріусом, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи з метою його подальшого використання та використанні завідомо підробленого документа;

- у закінченому замаху на заволодіння права власності на чуже майно шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.
17 вересня 2020 року старший слідчий відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, з одночасним визначенням застави в розмірі 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 621 600 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року вказане клопотання задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 листопада 2020 року, та визначено заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 635 400 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано думку прокурора, захисника, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Окрім того, слідчим суддею з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, вимогам передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, також враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України. Обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим викладено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, всупереч доводам апеляційної скарги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність підозрюваного до вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 27 ч.ч. 1, 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, здійснюючи тиск на свідків та потерпілу сторону, може спілкуватися зі спільниками, яким повідомлено про підозру, які можуть змінити свої показання для уникнення подальшого викриття винних осіб; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Вказані ризики залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, необхідність забезпечення належного здійснення провадження, зокрема, отримання доказів від свідків є належною підставою для первинного взяття під варту (п. 28 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Плєшков проти України», заява № 37789/05).

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Твердження апелянтів про те, підозра пред`явлена ОСОБА_6 є необґрунтованою, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Що стосується доводів захисника з приводу відсутності ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених ст. 177 КПК України, то вони є необґрунтованими, оскільки, наявність існування вказаних ризиків підтверджується матеріалами провадження, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, в яких підозрюється ОСОБА_6 , їх тяжкість та покарання що йому загрожує.
Наявність характеризуючих даних про особу ОСОБА_6 , який має місце проживання в м. Києві, позитивно характеризується на роботі, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є єдиним годувальником, на утриманні якого перебувають дружина, малолітній син та батьки похилого віку, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала відповідає вказаним вимогам, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім того, слідчий суддя на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 635 400 грн. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_9 , застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08 листопада 2020 року, з одночасним визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 635 400 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 757/39968/20-к Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Провадження № 11сс/824/5258/2020 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. ст.183 КПК