№ провадження 1-кп/606/270/20
Справа № 606/1763/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження № 0000228, внесеного 16 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лепесівка, Білогірського району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

В СТ А Н О В И В:

До Теребовлянського районного суду із Теребовлянської місцевої прокуратури надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 31 серпня 2020 року, призначено підготовче судове засідання для розгляду кримінального провадження № 0000228 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на 24 вересня 2020 року.

Згідно із обвинувальним актом 10.20 год 15.06.2020 року водій ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем марки «AUDI 100 р.н. НОМЕР_1 та рухався з одним дорослим пасажиром, без вантажу автодорогою «Дружба Мишковичі» в напрямку м. Теребовля, вів автомобіль смугою свого транспортного потоку зі швидкістю 70 км/год при дозволеній швидкості руху 90 км/год. Під час руху, ОСОБА_3 не був достатньо уважний та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 та 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Також, водій ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» п. 12.6 Ґ. Правил дорожнього руху України «Іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що призначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год, на автомобільній дорозі з окремими проїздними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год, на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год».

Проїжджаючи автодорогу «Дружба Мишковичі» поблизу с. Воля Теребовлянського району, водій ОСОБА_3 не зменшив швидкості руху та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходам, для яких може бути створена небезпека чи перешкода. Зокрема, в цей час, проїзну частину авто дороги «Дружба Мишковичі» поблизу с. Воля Теребовлянського району, справа наліво відносно руху автомобіля AUDI 100 р.н. НОМЕР_1 , пересікав пішохід ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода, водій ОСОБА_3 не зменшив швидкості руху та не надав йому дороги, а продовжуючи рух вчинив на нього наїзд.

У результаті наїзду автомобілем AUDI 100 р.н. НОМЕР_1 пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді ушитої рани і садна тім`яної ділянки, садни правої кісті і лівого ліктя, травму лівої нижньої кінцівки у вигляді закритого перелому головки малогомілкової кісті з гемартрозом. Зазначена травма лівої нижньої кінцівки не була небезпечною для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень п. п. 2.2.1, 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України. Київ. 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.3 ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортного засобу особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження ОСОБА_6 , тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, про що йому 17.08.2020 повідомлено про підозру.

Обвинуваченим ОСОБА_3 до початку судового розгляду через канцелярію суду було подано письмове клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілим ОСОБА_6 , у якому вказав, що він відшкодував останньому завдані внаслідок ДТП збитки в повному обсязі, на підставі ст.46 КК України просив закрити кримінальне провадження.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримав заявлене клопотання.

В підготовче судове засідання потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, в якій вказує про примирення з обвинуваченим ОСОБА_3 , який відшкодував йому завдані внаслідок ДТП збитки в повному обсязі, підтримує клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та просить справу закрити і розглядати кримінальне провадження у його відсутності.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, оскільки на думку сторони обвинувачення, шкода, завдана злочином, не відшкодована з огляду на те, що обвинувачений не сплатив витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Про стягнення з ОСОБА_3 вказаних витрат прокурором в межах кримінального провадження подано цивільний позов.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вважає, що заявлене клопотання підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

На підставі п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. 4-8 ч.1 або ч.2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 284, ч.3 ст.288 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності; суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст.286 КПК України встановлено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За правилами ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.46 КК України (в редакції на момент вчинення правопорушення) особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Аналізуючи, передбачені ст.46 КК України умови та підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а також досліджені докази, судом встановлено наступне:

- ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.286 КК України, що не оспорюється учасниками судового провадження, який згідно ст.12 КК України, в редакції на час його вчинення, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості та не є корупційним згідно з приміткою до ст.45 КК України;

- відповідно до вимоги про судимості ОСОБА_3 раніше не судимий, тобто вперше вчинив злочин;

- потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 примирилися;

- обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі добровільно відшкодував завдані ним збитки та усунув заподіяну шкоду, про що свідчить подане до суду письмове клопотання потерпілого та його письмова розписка, а також подане до суду клопотання обвинуваченого.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

З приводу позиції прокурора про неможливість закриття кримінального провадження через те, що обвинувачений не сплатив витрати понесені закладом охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від злочину в Тернопільській міській комунальній лікарні, суд зазначає, що відшкодування до бюджету витрат на лікування потерпілого від злочину не є обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілим та відшкодуванням йому заподіяної злочином шкоди, в порядку ст.46 КК України.

Така підстава, як примирення та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, пов`язана виключно з потерпілою особою.

З огляду на закриття кримінального провадження, цивільний позов прокурора слід залишити без розгляду.

Крім того, ч.7 ст.128 КПК України передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової авто технічної експертизи № 4/6-337/20 від 30.06.2020 в сумі 1307,60 грн., судової авто технічної експертизи № 4/6-340/20 від 26.06.2020 в сумі 980,07 грн., судової транспортно-трасологічної експертизи № 4/6-339/20 від 03.07.2020 в сумі 1634,50 грн, судової авто технічної експертизи № 4/6-422/20 від 23.07.2020 в сумі 1634,50 грн., всього на загальну суму 5556,67 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, ст. ст. 284 - 288, 314, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілим та відшкодуванням завданих ним збитків.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2020 за №0000228 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 5556 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) грн 67 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 17.06.2020 на майно: транспортний засіб AUDI 100 1.8 р.н. НОМЕР_1 , 1984 рік випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_3 , жителю АДРЕСА_2 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу AUDI 100 1.8 р.н. НОМЕР_1 - НОМЕР_2 , які згідно постанови про доручення до кримінального провадження речових доказів від 16.06.2020 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні скасувати, речові докази повернути ОСОБА_3 .

Цивільний позов прокурора залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Теребовлянський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1