Ухвала
15 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 607/13071/17
провадження № 51-4951 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4

в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 08 липня 2020 року,
встановив:
У касаційній скарзі захисником порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2, частин 3 та 5 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Однак, вказаних вимог кримінального процесуального закону захисник не дотримався.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не погоджується з оцінкою доказів, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Всупереч законодавчим приписам у поданій скарзі захисником не викладено належного обґрунтування заявленої вимоги про скасування оспорюваних рішень на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 84, 86, 94, 370, 374, 404, 407, 412, 413, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Захисником також не викладено обґрунтування допущення місцевим судом таких порушень вимог закону, що відповідно до ст. 412 КПК є істотними та тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу. Попри посилання у касаційній скарзі, захисником не наведено також обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність як це визначено в ст. 413 КПК. Не зазначено захисником і порушень допущених судом апеляційної інстанції під час перегляду вироку місцевого суду за апеляційними скаргами сторони захисту.
Крім того, захисник ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , не зазначає підстави для закриття кримінального провадження, визначеної у ст. 284 КПК, та належного обґрунтування для її застосування Судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.
Також усупереч ч. 5 ст. 427 цього Кодексу до касаційної скарги не додано належно завірених копій судових рішень.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 08 липня 2020 року залишити без руху, надавши йому десятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_6 єва ОСОБА_3