№ 336/181/20
пр. № 1-кп/336/428/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м.Запоріжжя
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003267 від 12.12.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженої:
12.02.2007 р. Василівським районним судом Запорізької області за ст.198 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
17.05.2007 р. Василівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.71,72 КК України частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 12.02.2007 р. та визначено остаточне покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі;
27.06.2007 р. Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст.70 ч.4 КК України частково приєднано покарання за вироком Василівського районного суду Запорізької області від 17.05.2007 р. та визначено остаточне покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі;
25.05.2011 р. Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
03.05.2012 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ст.69, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
06.07.2012 р. Василівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;
29.01.2013 р. Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі;
15.09.2015 р. Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
11.05.2016 р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України визначено остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;
19.12.2017 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 11.05.2016 р. та визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнена 08.05.2018 р. на підставі ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 08.05.2018 р. за ЗУ «Про амністію у 2016 р.»;
06.02.2020 р. Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 Кримінального Кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
11.12.2019 року приблизно о 13.20 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, повторно, шляхом вільного доступу, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля взуттєвого кіоску № НОМЕР_1 , який розташований у третьому ряді на ринку «Базарному» в м.Запоріжжя, правою рукою витягла з кишені шуби, яка була одягнена на ОСОБА_4 , майно останньої, а саме: мобільний телефон марки «Samsung J7», модель «SM-J700Н», в корпусі золотого кольору, вартістю 2000 грн., який знаходився у чохлі, що матеріальної цінності для потерпілої не має.
Далі ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, сховавши вищевказане майно у кишеню своєї куртки, попрямувала до виходу з ринку, де була зупинена потерпілою ОСОБА_4 .
Своїми умисними діями ОСОБА_6 завдала потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнала в повному обсязі. По суті обвинувачення пояснила, що в грудні 2019 р., в обідній час, вона знаходилась на ринку «Базарний», де помітила потерпілу, у кишені верхнього одягу якої знаходився мобільний телефон. Непомітно для ОСОБА_4 , ОСОБА_6 витягла телефон з кишені та направилась до виходу з ринку, де була затримана потерпілою, якій повернула мобільний телефон. У вчиненому розкаялась.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги, що обвинувачена не оспорює фактичних обставин справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності її позиції, тобто визнання нею вини не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорювалися, і обмежився допитом ОСОБА_6 , а також дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачена вчинила злочин, який віднесений до категорії нетяжких. ОСОБА_6 має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, раніше неодноразово засуджена.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
З урахуванням обставин справи та даних про особу, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції її від суспільства з призначенням покарання в межах санкції статті КК України та можливості звільнення від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням тривалістю 2 роки, протягом якого вона буде перебувати під наглядом уповноваженого органу з питань пробації, отримувати у разі необхідності консультативну, психологічну та інші види допомоги, тобто комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки та формування соціально сприятливих змін особистості.
При призначенні покарання судом також враховано висновок органу пробації, згідно якого орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Виконання покарань у громаді можливо у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
При призначенні покарання ОСОБА_6 слід застосувати ч.4 ст.70 КК України та врахувати покарання, призначене за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2020 р.
Цивільний позов не заявлявся.
Відносно обвинуваченої запобіжний захід не обирався.
Судові витрати в провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.371, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2020 р., більш суворим, призначеним за даним вироком, визначивши покарання, що підлягає відбуванню у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо вона в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речовий доказ:
мобільний телефон марки «Samsung J7», модель «SM-J700Н», в корпусі золотого кольору; чохол чорного кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити в розпорядженні ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1