В И Р О К
іменем України

10 листопада 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора - ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0000604 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та фактичнго мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07.04.2020, близько 19 год 00 хв, ОСОБА_4 знаходився поблизу буд. 1 по вул. Дружби в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, разом з раніше йому відомим ОСОБА_5 , який в ході розмови повідомив про те, що скоїв крадіжку велосипеда з надписом «Colorado-Fisher» та попрохав його збути викрадений велосипед, на що ОСОБА_4 дав свою згоду.
Після чого ОСОБА_5 передав ОСОБА_4 викрадений велосипед з надписом «Colorado-Fisher», та останній, усвідомлюючи, що вказаний велосипед ОСОБА_5 отримав незаконно, протиправно, шляхом таємного викрадення чужого майна (крадіжка), взяв до рук вище вказаний велосипед, тим самим отримав майно, завідомо одержане злочинним шляхом.
Цього ж дня, продовжуючи свої дії, маючи умисел на збут майна, одержаного злочинним шляхом, ОСОБА_4 направився за адресою: АДРЕСА_2 , де продав велосипед з надписом «Colorado-Fisher», раніше знайомому ОСОБА_6 , отримавши від останнього грошові кошти у сумі 300 гривень, тим самим збув майно, завідомо одержане злочинним шляхом.
Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують йог

особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним при вищевикладених обставинах.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ст. 198 КК України, як заздалегідь не обіцяне отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають урахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Покарання повинно відповідати меті виправлення засудженого та бути ефективним.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дочку.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного, який не судимий, під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді обмеження волі.

З урахуванням обставини, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, усвідомлення обвинуваченим ОСОБА_4 наслідків скоєного ним злочину та щире його каяття, суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на думку суду максимально сприятиме досягненню мети покарання, яка полягає у виправленні засудженого, його вихованні та соціальній реабілітації.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: