Єдиний унікальний номер 185/7764/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 00001369 від 09 вересня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженки м. Павлограда,

Дніпропетровської області, громадянки України, непрацюючої,

зарєстрованої та фактично проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисиника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2020 року, приблизно о 21.00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходилася в зальній кімнаті за місцем мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_1 , де в цей час знаходився її знайомий ОСОБА_6 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 , діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у виді заподіяння смерті ОСОБА_6 , хоча повинна була і могла їх передбачити, долонею правої руки нанесла останньому один удар в ліву частину обличчя. Після чого, продовжуючи діяти із злочинною недбалістю, та не бажаючи настання тяжких наслідків у вигляді смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_3 схопила останнього руками за одяг та здійснила різкий рух руками, при цьому виставляючи ліву ногу, штовхнула через неї ОСОБА_6 на підлогу, в результаті чого останній не втримався на ногах, та при падінні на спину вдарився об поверхню підлоги тильною частиною голови, в наслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в м`які покрови голови в тім`яно-потиличній області, субдуральної гематоми в скровеневій області справа, субарахноїдального крововиливу в скроневій долі справа та обох потиличних долях, ускладнене набряком головного мозку які оцінюються як тяжке тілесне ушкодження за ознаками небезпечності для життя в момент спричинення. Вказані тілесні ушкодження перебувають в прямому причино наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 . В наслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 13.00 год., перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , настала смерть ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, та на запитання суду пояснила, що 07.09.2020 року вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_1 вона разом з ОСОБА_6 , та вживали спиртні напої. Між ними почалася сварка. Коли останній її схопив за плечі, то вона відштовхнула його, та він впав спиною на підлогу. Потім ОСОБА_6 піднявся, та вони ще продовжували вживати спиртні напої, а пізніше він ліг спати на підлогу, поклавши собі подушку під голову. На голові у нього був набряк. Вона також пішла спати. Коли вона вранці проснулась, то виявила, що ОСОБА_6 непритомний. Вона подзвонила знайомому, який також намагався ОСОБА_6 розбудити, але той залишався непритомним, та вони викликали швидку медичну допомогу, та працівників поліції. Про смерть ОСОБА_6 вона дізналась через місяць, так як той був у комі. Вона вважає, що смерть останнього можливо наступила від її дій, та не бажала настання смерті ОСОБА_6 .У скоєному вона щиро кається.
Допитавши обвинувачену, суд вважає, що вона вина у вбивстві, вчиненному через необережність.
Її дії кваліфікуються за ч.1 ст. 119 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченої у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачена вчинила злочин, який відноситься до категорії нетяжких, раніше не судима, не працює, за місцем проживання характерезується посередньо, не обліку у лікаря-нарколога не перебуває, вину визнала у повному обсязі.
Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 119 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, те, що злочин, який вона вчинила, відноситься до злочину невеликої тяжкості, тому суд вважає, що її виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого вона не скоїть нового злочину, та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, та попередження вчинення нею злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

В ході досудового розслідування проводились дві судово-медичні експертизи, кошти на проведення яких не залучалися.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначити їй покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

В ході досудового розслідування проводились дві судово-медичні експертизи, кошти на проведення яких не залучалися.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту не продовжувався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .