КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

16 вересня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000086 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2019 року, щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, раніше неодноразово судимого, останній раз: - 23.12.2014 вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70 цього Кодексу до 4 років 10 місяців позбавлення волі, зміненого ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 25.03.2015, якою останнього визнано засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 10 місяців позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 та
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України та засуджено до покарання:
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд призначив ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є власністю засудженого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.04.2019 року, залишено без змін до вирішення питання щодо конфіскації майна.
Цим же вироком, суд вирішив питання щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Як встановлено вироком суду, ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, незаконно, з метою подальшого збуту, придбав кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,21562 г, який незаконно зберігаючи при собі, переніс до квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

04.03.2019 року, о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , незаконно, з метою подальшого збуту, з квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно зберігаючи при собі переніс кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,21562 г, яка знаходилась в згортку, обмотаному липкою стрічкою чорного кольору, до ділянки місцевості біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, 04.03.2019 року, о 14 год. 10 хв., ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 309 КК України, перебуваючи біля під`їзду будинку № 251 по проспекту Миру в м. Чернігові, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, за грошові кошти в сумі 450 грн., незаконно збув ОСОБА_8 кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,21562 г, яка знаходилась в згортку, обмотаному липкою стрічкою чорного кольору.

Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, незаконно, з метою подальшого збуту, придбав кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,10702 г, який незаконно зберігаючи при собі, переніс до квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту.
12.04.2019 року, о 14 год. 24 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання, у квартирі АДРЕСА_4 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, за грошові кошти в сумі 450 грн., незаконно збув ОСОБА_8 кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,10702 г, яка знаходилась у згортку, обмотаному липкою стрічкою чорного кольору.

Також, ОСОБА_5 , діючи повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, незаконно придбав речовину зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом (канабісом), маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 12,848 г, яку помістив до прозорого безбарвного поліетиленового пакету, та речовину зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом (канабісом), маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 2,6515 г, яку помістив до поліетиленового пакету рожевого кольору, а всього незаконно придбав речовини зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом (канабісом), загальною масою в перерахунку на висушену речовину 15,4995 г, яку незаконно зберігаючи при собі, переніс до квартири за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконно зберігати без мети збуту.

12.04.2019 року, у період часу з 16 год. 02 хв. до 17 год. 14 хв., працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено речовину зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом (канабісом), маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 12,848 г, поміщену до прозорого безбарвного поліетиленового пакету, та речовину зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом (канабісом), маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 2,6515 г, поміщену до поліетиленового пакету рожевого кольору, а всього речовину зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом (канабісом), загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 15,4995 г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав без мети збуту.

Пізніше, 18.04.2019 року, близько 10 год., з приміщення Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор», який розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Реміснича, будинок № 2, на підставі припису начальника Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор» ОСОБА_9 № 12/1971 від 18.04.2019 року про переміщення ув`язненого, ОСОБА_5 доставлено до Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новий Білоус, масив «Зелений» № 1.

18.04.2019 року, близько 10 год. 30 хв., знаходячись біля вхідних дверей до приміщення Чернігівського обласного протитуберкульозного диспансеру за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Новий Білоус, масив «Зелений» № 1, ОСОБА_5 , діючи повторно, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно без мети збуту, придбав кристалоподібну речовину, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), поміщену до полімерного пакету з пазовим замком, який непомітно для оточуючих витягнув з коробки вхідних дверей вказаного приміщення, поклав до кишені своєї куртки та незаконно зберігав без мети збуту, та у подальшому незаконно зберігаючи при собі без мети збуту, перевіз під час транспортування до Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор».
Цього ж дня, 18.04.2019 року, близько 11 год., в приміщенні Державної установи «Чернігівській слідчий ізолятор» за адресою: м. Чернігів, вул. Реміснича, будинок № 2, на підставі Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013року, працівниками вказаної установи проведено особистий огляд ОСОБА_5 , у ході якого виявлено та вилучено з кишені куртки ОСОБА_5 полімерний пакет з пазовим замком, у якому знаходилась кристалоподібна речовина, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,1449 г, який ОСОБА_5 незаконно зберігав без мети збуту.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2019 року за обвинуваченням його за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України; провадження у справі в частині його обвинувачення за ч. 2 ст. 307 КК України закрити та пом`якшити йому міру покарання.

У поданій апеляційній скарзі, апелянт посилається на те, що він не заперечує того, що неодноразово придбавав наркотичні засоби, проте, робив це для власних потреб, і нікому їх не продавав та не збував іншим способом.

Крім того, просить звернути увагу апелянт на те, що він повністю визнає себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України і щиро кається у їх вчиненні, але не визнає своєї вини за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки він не здійснював збуту наркотичних засобів.

Також, як вважає апелянт, свідок ОСОБА_8 , на покази якого суд посилається у вироку, є неправдивими, оскільки, у зв`язку з тим, що останній дав згоду на співпрацю з органами поліції, він обмовляє його у вчиненні злочину, щоб самому уникнути відповідальності.

Зазначає апелянт в апеляційній скарзі і про те, що з протоколів зняття інформації з мобільного телефону вбачається, що він повідомляв ОСОБА_8 номери «електронних гаманців» на які необхідно перераховувати грошові кошти, проте, як вказує апелянт, платіжні засоби під вказаними номерами йому не належать і ніяких коштів він не отримував.

Серед іншого, обвинувачений звертає увагу також на те, що він хворіє тяжкими невиліковними хворобами, потребує постійного медичного нагляду та лікування, а в умовах перебування в місцях позбавлення волі, він не зможе отримувати належну медичну допомогу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, а вирок суду без змін; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Так, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону), вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також у незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону), вчиненому повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України, в тому числі з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, колегія суддів вважає, що наведене у вироку формулювання обвинувачення ОСОБА_5 в цій частині, визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу способу вчинення, форми вини та мотивів кримінального правопорушення, ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставинах кримінального правопорушення, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, які суд першої інстанції детально навів у своєму рішенні та надав їм відповідну правову оцінку.

Зокрема, навівши у вироку показання обвинуваченого ОСОБА_5 ; свідка ОСОБА_8 , який був допитаний під час судового розгляду; дослідивши в судовому засіданні письмові докази, на підтвердження події злочину та вини ОСОБА_5 у його вчиненні, зокрема: висновок експерта № 170 (х) від 07.03.2019; висновок експерта № 303 (х) від 24.04.2019; висновок експерта № 344 (х) від 14.05.2019; висновок експерта № 289 (х) від 24.04.2019; висновок експерта № 288 (х) від 22.04.2019; висновок експерта № 290 (х) від 19.04.2019; висновок експерта № 291 (х) від 26.04.2019; висновок експерта № 33 (х) від 14.05.2019; протокол огляду від 14.04.2019; протокол огляду від 17.04.2019; протоколи про результати негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.11.2018, 28.12.2018, 15.02.2019, 16.04.2019, протоколи дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 12.12.2018, 21.05.2019, 24.05.2019 з додатками у вигляді оптичних дисків; протоколи дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 20.05.2019 з додатком у вигляді оптичного диску; протокол про результати аудіо-відео контролю особи від 05.03.2019, протокол дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 22.05.2019 з додатком у вигляді карти пам`яті Apacer microSD8 Gb інв. 07/40т; протокол про результати аудіо-відео контролю особи від 03.05.2019, протокол дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 22.05.2019 з додатком у вигляді карт пам`яті Apacer microSDHC інв. №№ 07/25т, 07/36т, оптичні диски інв. №№ 07/24т, 07/37т, протокол огляду предметів та документів від 23.05.2019; протокол про результати негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 20.05.2019 з оптичним диском, протокол дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 31.05.2019; рапорт інспектора чергового ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 18.04.2019; рапорт оперуповноваженого ОГ ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» від 18.04.2019; акт прийому передачі грошових коштів від 04.03.2019; протокол огляду покупця від 04.03.2019; протокол вручення грошових коштів від 04.03.2019; протокол огляду місця події від 04.03.2019; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 05.03.2019; протокол огляду предметів від 05.03.2019 з фото таблицею; акт прийому передачі грошових коштів від 12.04.2019; протокол огляду покупця від 12.04.2019; протокол вручення грошових коштів від 12.04.2019; протокол огляду місця події від 12.04.2019; протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину від 12.04.2019; протокол огляду місця події від 18.04.2019; протокол обшуку від 12.04.2019 з додатком картою пам`яті MSD Kingston 16 Gb та інші докази, суд першої інстанції надав їм належну правову оцінку, як з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, так і з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме для ухвалення обвинувального вироку за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених як ч. 2 ст. 307, так і ч. 2 ст. 309 КК України.

Підстав вважати показання свідка ОСОБА_8 , які він надавав у суді першої інстанції, недопустимим та недостовірним доказом колегія суддів не вбачає, оскільки, як обґрунтовано зазначено у вироку суду першої інстанції, його показання повністю узгоджуються з письмовими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що показання свідка ОСОБА_8 слід визнати достовірними, оскільки вони носять послідовний та логічний характер, узгоджуються з іншими доказами по справі, та з урахуванням відсутності будь-яких об`єктивних підстав обмовляти обвинуваченого ОСОБА_5 , не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Таким чином, перевіривши та проаналізувавши всі доводи, наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів ґрунтується на підставі об`єктивно з`ясованих обставин кримінального правопорушення, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, кількість епізодів злочинної діяльності, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, формально позитивно характеризується за місцем мешкання, його вік, сімейний стан, його майновий стан та хворобливий стан його здоров`я.
Обставини, які, згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, та обставини, які, згідно ст. 67 цього Кодексу, обтяжують його покарання, судом не встановлені.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції визнав за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Враховуючи наведені у вироку мотиви призначення як основного, так і додаткового покарання, колегія суддів знаходить їх обґрунтованими та такими, що дозволяють зробити висновок про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання відповідає ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та особі винного.
Підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_5 покарання, з огляду на визнання ним своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, його щире каяття та стан здоров`я, колегія суддів не вбачає, оскільки суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, як за кожен злочин окремо, так і за сукупністю злочинів, яке за своїм видом та розміром не може бути визнане явно несправедливим через суворість.
Крім того, в апеляційній скарзі обвинуваченого не наведено, а судом апеляційної інстанції не встановлено законних підстав для пом`якшення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.
За таких обставин, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним прийняти рішення, яким апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2019 року, ухвалений щодо нього без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Номер справи : 750/7284/19

Номер провадження : 11-кп/824/1808/2020

Категорія: ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України
Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_10

Доповідач - суддя ОСОБА_1