Справа № 158/1371/20
Провадження № 1-кп/0158/39/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці кримінальне провадження №0000301 від 26.04.2020 року об`єднане з кримінальним провадженням №0000046 від 03.08.2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олика Ківерцівського району Волинської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, тимчасово непрацюючого, одруженого, військовозобов`язаного, згідно ст. 89 КК України не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

24 квітня 2020 року близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на дорозі неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_1 в ході словесного конфлікту, умисно, керуючись метою нанесення тілесних ушкоджень іншій особі, штовхнув ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від чого той впав на землю на спину після чого наніс йому кілька ударів ногами в ділянку лівої частини голови останнього, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, гематоми навколо лівого ока, забою лівої надбрівної ділянки зліва, які згідно висновку експерта №381 від 21.05.2020р. за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткотривалий розлад здоров`я.

Крім того, 02.08.2020 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою вул. Пилипа Орлика, 15, смт. Олика, Ківерцівського району Волинської області, під час конфлікту, взявши дерев`яний стілець, який знаходився неподалік вхідних дверей вищевказаного закладу, яким наніс один удар по голові потерпілого ОСОБА_4 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді рани на лобно скроневій ділянці голови зліва, які згідно висновку судово медичної експертизи №596 від 03.08.2020р. відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 своєї вини по епізоду, що мав місце 24.04.2020р. не визнав, по епізоду, що мав місце 02.08.2020р. вину визнав в повному об`ємі та показав суду, що між ним та потерпілим ОСОБА_5 тривалий час існують неприязні відносини так як останній забрав у нього млин та бетономішалку, які не хоче повертати. 24 квітня 2020 року у вечірній час він знаходився на подвір`ї власного домогосподарства по АДРЕСА_1 . Між ним та його сусідом ОСОБА_5 виник конфлікт на побутовому рівні. Він вийшов на дорогу, де на той час був і ОСОБА_5 , та взявши останнього руками за одяг на грудях, з силою відштовхнув від себе, від чого той вдарився об сусідський металевий паркан на протилежному боці дороги навпроти його будинку та впав. Ударів потерпілому не наносив. Що було далі не бачив, так як пішов додому. Невдовзі до будинку потерпілого приїхала швидка медична допомога та поліція. Також доповнив, що під час даного інциденту на дорозі сторонніх осіб не бачив.

З приводу спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 показав суду, що ОСОБА_4 зі своїми знайомими приїжджають в смт. Олика Ківерцівського району Волинської області та постійно обривають яблука у садку, що належить громаді, у зв`язку із чим між ними склались неприязні відносини. 02.08.2020р. близько 21 год. 00 хв. він знаходився по АДРЕСА_1 , біля магазину «Бузок» де також був і потерпілий ОСОБА_4 зі своїми знайомими. Між ними знову виник конфлікт, під час якого він, взявши дерев`яний стілець, що стояв біля вхідних дверей магазину, наніс ним один удар по голові ОСОБА_4 , від чого той впав на землю. Медпрацівниками швидкої медичної допомоги, яка приїхала на виклик, потерпілому була надана перша медична допомога. Він викликав працівників поліції. Потерпілий ОСОБА_4 йому не погрожував і ніяких активних дій по відношенню до нього не проявляв. У вчиненому розкаюється.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у спричиненні легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я потерпілому ОСОБА_5 , тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його вина підтверджується належними, допустимими та достовірними доказами, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні, зокрема показаннями потерпілого, свідків, які були допитані в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що 24.04.2020р. приблизно о 17 год. 00 хв. він стояв біля воріт власного домогосподарства по АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 знаходився на своєму подвір`ї і кинув 2 (дві) цеглини на вулицю біля воріт. Дані цеглини він відкинув на пісок, що біля його воріт на вулиці. Згодом, дані цеглини на прохання ОСОБА_7 , він кинув на купу будівельного сміття у його подвір`я. ОСОБА_7 вийшовши на дорогу, схопив його руками за одяг і штовхнув на протилежний бік дороги, де він вдарився об сусідський металевий паркан та впав на землю на спину, а ОСОБА_7 , підійшовши до нього, став наносити удари ногами. В цей час на вулицю вийшла дружина ОСОБА_7 , яку він, повернувши голову в її бік, попросив забрати чоловіка додому. В цей момент ОСОБА_7 наніс йому удар ногою в голову. Що було далі не пам`ятає. Згодом підвівся і пішов додому, де дружина викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Наступного дня він поїхав у лікарню де знаходився на стаціонарному лікуванні.

Свідок, ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що вона є тещею потерпілого ОСОБА_5 . В той вечір вона сиділа біля вікна у будинку і дивилась на вулицю де в той час ОСОБА_5 , відкривши ворота, чекав на внука, який мав приїхати. Потім на протилежному боці дороги бачила 2 (дві) постаті, одна з яких упала на землю, а інша наносила неодноразово удари ногами по тілу. Вийшовши на поріг, побачила, як на дорогу вийшла дружина ОСОБА_7 і стала кричати «що ти робиш». Коли її зять прийшов додому, його обличчя було у крові і дочка відразу викликала швидку медичну допомогу та поліцію. Батько ОСОБА_7 не пустив у будинок працівників поліції, при цьому пояснюючи, що син знервований та нехай заспокоїться.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 показала суду, що 24.04.2020р. у вечірній час, вона перебувала за місцем свого проживання. Почувши, що гавкають собаки, вийшла з-за будинку та побачила, що на протилежному боці дороги стояв її чоловік ОСОБА_7 , а біля нього на землі хтось лежав. Чоловік відразу пішов додому. Вона не бачила, щоб чоловік комусь наносив тілесні ушкодження. Також доповнила, що між потерпілим ОСОБА_5 та її чоловіком склались неприязні відносини через млин, який потерпілий не хоче повертати. Вона бачила, що до сусідів приїхала швидка медична допомога та поліція. Стверджує, що самого конфлікту не бачила. Чоловік стояв на дорозі на відстані 1м. від потерпілого. Коли запитала у чоловіка що відбувається, той відразу пішов додому. Після того, як потерпілий підвівся із землі, у ньому вона впізнала свого сусіда ОСОБА_5 . Чи була кров на його обличчі вона не бачила, так як не звертала на це уваги. ЇЇ свекор не пустив працівників поліції у будинок, сказавши, що сам із сином поговорить.

До показань даного свідка суд відноситься критично, так як дані показання спростовуються показами потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 і розцінює їх, як намагання уникнення чоловіком обвинуваченим ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Крім того вина обвинуваченого підтверджується іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 від 26.04.2020р., згідно якого, відповідні відомості були внесені за заявою ОСОБА_5 від 25.04.2020р., де зазначено, що 24.04.2020р. близько 17 год. 00 хв. неподалік будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 під час конфлікту наніс йому удари ногами, спричинивши тілесні ушкодження (а.с. 114, 147-149).

Протоколом слідчого експерименту від 20.05.2020р. за участю свідка ОСОБА_9 з фототаблицями. Під час проведення даної слідчої дії свідок розповіла про подію, що мала місце 24.04.2020р. під час якої в ході конфлікту ОСОБА_7 наніс ногами тілесні ушкодження її зятю ОСОБА_5 (а.с. 115-117).

Протоколом слідчого експерименту від 20.05.2020р. з фототаблицями за участю потерпілого ОСОБА_5 , який розповів, що під час конфлікту, який мав місце 24.04.2020р. близько 17 год. 00 хв. на дорозі неподалік його житлового будинку ОСОБА_7 з силою його штовхнув, від чого він впав на землю, після чого став наносити удари ногами, і він втратив свідомість (а.с. 118-121).

Висновком судово-медичного експерта №381 від 21.05.2020р. відповідно до якого, згідно представленої медичної документації у ОСОБА_5 мають місце: струс головного мозку, гематома лівого ока, забій лівої брівної ділянки голови зліва з приводу чого він знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні на протязі 18-ти ліжкоднів. Дані тілесні ушкодження виникли від травмуючої дії тупого предмета (предметів), цілком можливо в час та при обставинах вказаних потерпілим та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 122-123).

Доводи сторони захисту про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України з приводу заподіяння легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я потерпілому ОСОБА_5 не знайшло свого підтвердження, спростовується сукупністю вищезазначених доказів.

В той же час доводи обвинуваченого ОСОБА_7 щодо заперечення заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 спростовуються доказами дослідженими судом та оціненими в їх сукупності, які суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення та як обраний ним захист від обвинувачення.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 по епізоду спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень стверджується наступними доказами дослідженими судом.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що 02.08.2020р. у вечірній час, близько 21 год 00 хв. він із своїми товаришами приїхали в смт. Олика Ківерцівського району Волинської області до магазину «Бузок» придбати цигарки. Коли він, взявши кави, виходив з магазину, то побачив, що обвинувачений ОСОБА_7 б`є ОСОБА_11 та вибив йому з рук каву. Він намагався захистити ОСОБА_11 і в цей момент ОСОБА_7 наніс йому удар по голові дерев`яним стільцем з металевими ніжками, від чого він впав на земля та втратив свідомість. Коли приїхала швидка, йому надали першу медичну допомогу. Також доповнив, що у них був конфлікт з приводу колгоспного садка, де вони обривали яблука, на що мають письмовий дозвіл з селищної ради.

Судом не допитувались свідки заявлені стороною обвинувачення, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не наполягали на допиті вказаних свідків.

Крім показань потерпілого ОСОБА_4 винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 також стверджується іншими письмовими доказами дослідженими судом.

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 03.08.2020р. згідно якого відповідні відомості були внесені за заявою ОСОБА_4 від 02.08.2020р., де зазначено, що 02.08.2020р. у вечірній час, близько 21 год 00 хв. в смт. Олика Ківерцівського району Волинської області біля магазину «Бузок» ОСОБА_7 умисно наніс один удар дерев`яним стільцем з металевими ніжками по голові ОСОБА_4 , чим заподіяв тілесні ушкодження (а.с. 130, 146).

Протоколом слідчого експерименту від 19.08.2020р. з фототаблицями до нього за участю свідка ОСОБА_12 , який розповів, за яких обставин 02.08.2020р. близько 21 год. біля магазину «Бузок» в смт. Олика Ківерцівського району Волинської області, обвинувачений ОСОБА_7 наніс удар дерев`яним стільцем з металевими ніжками по голові ОСОБА_4 , заподіявши йому тілесні ушкодження (а.с. 132-137).

Висновком судово медичного експерта №596 від 03.08.2020р. відповідно до якого у ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження рана на лобно-скроневій ділянці голови зліва. Дане тілесне ушкодження виникло в результаті травмуючої дії тупого предмету, яким міг бути дерев`яний стілець з металевими ніжками, цілком можливо в час вказаний підекспертним. За ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння рани потрібний час більше 6 ти діб (а.с. 131).

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого за обома епізодами обвинувачення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до положень ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінального проступку.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує обставини скоєння кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на його утриманні знаходяться троє малолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також висновок органу пробації викладений у досудовій доповіді, за яким ризик вчинення кримінального правопорушення оцінено як середній, згідно ст. 89 КК України рахується несудимим, та вважає що достатнім та необхідних для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті закону за якою від притягується до кримінальної відповідальності із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України потерпілим ОСОБА_5 та його представником адвокатом ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 3204 грн. 65 коп., моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушення в розмірі 30000 грн. та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн. Свої вимоги потерпілий мотивує тим, що внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_7 йому завдано легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я з приводу чого він знаходився на стаціонарному лікуванні у медичному закладі, на що були витрачені кошти на придбання ліків. Моральна шкода полягає у фізичному болі, якого він зазнав у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, в душевних стражданнях, яких він зазнав через протиправні дії відповідача, які виразились у приниженні його честі, гідності, втрати ділової репутації.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримали, просили його задовольнити в повному об`ємі з підстав викладених у позовній заяві.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 заявлений цивільних позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Згідно до вимог п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється, виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи.

Як свідчать матеріали цивільного позову, на підтвердження понесених витрат на лікування потерпілим надані фіскальні чеки на придбані ліки на загальну суму 3204 грн. 65 коп. За таких обставин, цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити в повному об`ємі у зв`язку з доведеністю в судовому засіданні наявних витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Зі змісту ч. 2 ст. 23 ЦК України вбачається, що моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою, щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, в тому числі, із знищенням чи пошкодженням її майна, приниження честі та гідності фізичної особи, її ділової репутації, чи інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч. 12 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, як роз`яснено в пунктах 9 та 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 25 травня 2001 року №5 "Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, ступінь вини обвинуваченого, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона та оцінює її в розмірі 3000 грн., які слід стягнути з ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_5 , а тому цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення. Суд вважає, що зазначена сума за своїм розміром є адекватною спричиненій шкоді і компенсує понесені моральні втрати.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (надання послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

На підтвердження факту надання правової допомоги представником потерпілого надано квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 04.09.2020р. про розмір витрат понесених потерпілим за надання правничої допомоги та розрахунок часу витраченого адвокатом на надання юридичних послуг від 11.09.2020р., відповідно до яких сума зазначена в розмірі 4000 грн.

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04).

При вирішенні питання про стягнення витрат за правничу допомогу, суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом та приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 4000 грн., яка відповідає ступеню складності справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги та обсягу наданих послуг.

Керуючись ст. ст. 128, 129, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (один) року обмеження волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 3204 (три тисячі двісті чотири) грн. 65 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, моральну шкоду в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000 (чотири) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Ківерцівський районний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1