Справа № 159/1488/20
Провадження № 1-кс/159/1686/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про часткове скасування арешту майна
17 листопада 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 24.04.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 12.03.2020 року, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі вказаним клопотанням.

Клопотання обґрунтоване тим, що Ковельським ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 12.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 199 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковельського місьрайонного суду від 24.04.2020 року задоволено клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна.

Зокрема, накладено арешт на автомобіль марки "Сітроен Берлінго", номерний знак НОМЕР_1 , що належить заявнику на праві приватної власності.

Заявник вказує на те, що оскільки арешт зберігається вже протягом тривалого часу, досудове розслідування в справі проводиться з грубим порушенням процесуальних строків та з порушенням гарантованого права вільного володіння та розпорядження належним на праві власності майном, про підозру нікому не повідомлено, будь-які відомості, що вказаний автомобіль міг бути знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення, не здобуто, автомобіль не підпадає під вимог ст. 98 КПК України, то зберігати арешт на автомобіль на даний час недоцільно і відпала потреба в цьому.

На підставі викладеного заявник просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 24.04.2020 року, на автомобіль марки "Сітроен Берлінго", номерний знак НОМЕР_1 , що належить заявнику на праві власності, та повернути йому зазначений автомобіль.

В судове засідання представник заявника адвокат ОСОБА_5 подав заяву з проханням проводити розгляд клопотання без застосування звукозапису.

Слідчий та представники Ковельської місцевої прокуратури в судове засідання не з`явились без повідомлення причин, що не є перешкодою для розгляду клопотання по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що внесене клопотання підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.04.2020 року, клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 про арешт майна було задоволено та накладено арешт на автомобіль марки "Сітроен Берлінго", реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони розпоряджатись та користуватись вказаним майном до вирішення провадження по суті.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається із вказаної вище ухвали, в судовому засіданні по розгляду клопотання слідчого про арешт майна заявник, як власник арештованого майна, присутній не був.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 є власником арештованого майна, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, може звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту.
Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положення ч. 1 ст. 167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування при проведені огляду місця події вилучено автомобіль марки "Сітроен Берлінго", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в подальшому визнаний речовим доказом.

Зазначений автомобіль дійсно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню та підлягає належному збереженню, в тому числі й шляхом заборони розпоряджатись ним в будь-який спосіб.

В той же час, з моменту вилучення транспортного засобу пройшов досить тривалий проміжок часу, за який будь-яких результатів в досудовому розслідуванні не досягнуто, будь-які слідчі дії з вказаним автомобілем не проводились, про що свідчать матеріали кримінального провадження.

Кримінальне провадження відносно конкретної особи не здійснюється, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-яким особам не оголошувалось, а тому тимчасове повне обмеження конституційних прав та свобод заявника прямо суперечить нормам Конституції України та чинному законодавству України, а потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у його права і свободи.

Так, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що, з метою належного збереження речового доказу, існує необхідність зняття заборони користуватись майном із одночасною передачею його на відповідальне зберігання його власнику.

На переконання слідчого судді, користування заявником цим автомобілем з одночасною забороною на розпорядження ним в будь-який спосіб, не призведе до втрати речового доказу та буде сприяти його збереженню в належному стані.

Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, оскільки подальше тримання цього автомобіля, а відтак обмеження прав власника майна, буде нічим іншим, як свавільним чи незаконним посяганням на охоронювані законом права власника майна.
За таких обставин клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення, а тому слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 24.04.2020 року, в частині заборони користуватись зазначеним автомобілем, залишивши в силі заборону розпоряджатись зазначеним транспортним засобом.

Крім цього, слід зобов`язати Ковельський ВП ГУНП у Волинській області негайно передати вказаний вище автомобіль на відповідальне зберігання власнику майна до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні, а також слід зобов`язати Ковельський ВП ГУНП у Волинській області попередити власника майна про наслідки порушення зобов`язання про відповідальне зберігання автомобіля.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 24.04.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 12.03.2020 року, - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 24.04.2020 року, в частині заборони користуватись майном, на яке накладено арешт, а саме - автомобілем марки «Сітроен Берлінго», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , залишивши в силі заборону розпоряджатись зазначеним транспортним засобом.

Зобов`язати Ковельський ВП ГУНП у Волинській області негайно передати автомобіль марки «Сітроен Берлінго», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , на відповідальне зберігання власнику майна до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

Зобов`язати Ковельський ВП ГУНП у Волинській області попередити власника майна про наслідки порушення зобов`язання про відповідальне зберігання автомобіля.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1