Провадження № 1-кп/761/2676/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_6

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 представників потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000490 від 22.05.2020, щодо

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Горлівка, Донецької обл., громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

та

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Піщане, Кременчуцького району, Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за № 0000490 від 22.05.2020 обвинуваченням ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 5, 12 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів, застосованих до обвинувачених раніше.

Так, прокурор просив продовжити ОСОБА_15 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи, що ризики, які враховувались раніше при застосуванні та продовженні строку дії зазначеного запобіжного заходу продовжують існувати та не зменшились, менш суворіші запобіжні заходи не забезпечать ненастання існуючих ризиків та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Крім того, просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_16 , при цьому порушив питання про покладення на останню додаткового обов`язку щодо носіння електронного засобу контролю, оскільки після скасування цього обов`язку 25.08.2020, остання порушила покладені на неї обов`язки, 31.08.2020 залишила житло, під арештом в якому вона перебуває, без дозволу суду та відвідувала Міністерство юстиції України за адресою: м.Київ, вул. Січових Стрільців, 73, де відбувався розгляд дисциплінарної скарги адвоката ОСОБА_20 . Дисциплінарною палатою Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції на судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_21 і ОСОБА_22 , що можна розцінювати як тиск на експертів.

Також, просив продовжити строк дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на обвинувачену ОСОБА_17 , вважаючи, що ризики, які враховувались раніше не змінились та не зменшились і продовжують існувати.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 , обвинувачені ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 заперечували щодо задоволення клопотань прокурора про продовження строку дії обвинуваченим на час судового розгляду запобіжних заходів: ОСОБА_15 у вигляді тримання під варто, ОСОБА_17 у вигляді застави з покладенням додаткових обов`язків, ОСОБА_16 у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосування електронного засобу контролю, посилаючись на звернення прокурора з клопотаннями з пропуском строку встановленого ч.1 ст.199 КПК України, а також на необґрунтованість підозри та відсутність ризиків на які послався прокурор, позитивні характеризуючі дані, наявність сталих соціальних зв`язків, родини, утриманців, місця роботи, волонтерську діяльність, щодо кожного з обвинувачених.

Також, захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 долучили заяви осіб, що виявили бажання взяти на поруки обвинуваченого ОСОБА_15 , та порушили питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_15 із тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Представники потерпілих при вирішенні питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжних заходів та додаткових обов`язків поклались на розсуд суду.

Суд присяжних, заслухавши сторін кримінального провадження, представників потерпілих, вивчивши наявні у розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, дійшов висновків про необхідність задоволення клопотань прокурора, виходячи із наступного.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним ризикам, перелік яких зазначений у п.п. 1-5 цієї статті, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

В межах даного кримінального провадження застосовані запобіжні заходи до ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а так само строк дії додаткових обов`язки покладених на ОСОБА_17 неодноразово продовжувались, в ході чого, досліджувалось питання обґрунтованості підозри повідомленої обвинуваченим.

На даний час, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 набули статусу обвинувачених та за результатами судового розгляду, суд здійснюватиме оцінку доказів, що будуть надані сторонами кримінального провадження.

Зі змісту висунутого обвинувачення убачається, що, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 обвинувачуються у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, санкція якого передбачає покарання, зокрема у виді довічного позбавлення волі.

Окрім того, внаслідок вчинення інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 кримінальних правопорушень настала смерть людини.

При цьому, виходячи зі змісту поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, зважаючи на попередні промови сторін кримінального провадження, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що доводи прокурора про наявність у нього достатніх доказів для доведення висунутого обвинувачення є очевидно необґрунтованими та довільними.

Також судом при вирішенні питання доцільності продовження строку дії раніше застосованих заходів забезпечення, враховуються наступні дані щодо осіб обвинувачених.

Так, ОСОБА_15 , раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має неповнолітніх дітей 2008 та 2012 року народження, що підтверджує наявність в останнього сталих соціальних зв`язків.

Окрім того, ОСОБА_15 нагороджувався грамотами за моральну підтримку бойового духу та волонтерську допомогу військовослужбовцям.

ОСОБА_16 , раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, незаміжня, на утриманні має неповнолітню дитину 2006 року народження, працює, з місця роботи характеризується позитивно, займається волонтерською діяльністю.

ОСОБА_17 , раніше не судима, має постійне місце реєстрації та проживання, заміжня, проходить військову службу.

На момент розгляду даного клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_15 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про продовження обвинуваченій ОСОБА_16 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про продовження обвинуваченій ОСОБА_17 строку дії додаткових обов`язків, обставини, які враховувалися судом раніше не змінилися, ризики не зменшились та продовжують існувати.

Так, при неодноразовому вирішенні питання про доцільність продовження строку дії заходів забезпечення, під час досудового розслідування судами, враховувались існування ризиків можливої неправомірної поведінки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування та озвучений в ході попередньої промови прокурора свідчить про їх вагомість, однак ретельнішу оцінку цим доказам, суд здійснить під час вивчення їх змісту.

Також, судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості.

Усвідомлення обвинуваченими, що в разі доведення їх винуватості їм може бути призначене покарання у виді позбавлення волі довічно, переконливо дає підстави для висновків, що реально існують ризики переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, експертів.

На переконання суду ненастання вказаних ризиків зумовлене саме застосуванням до ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 протягом всього досудового розслідування запобіжних заходів.

Інші ризики, на які послався прокурор, суд визнає недоведеними, оскільки, на даний час всі речові докази, якими обґрунтовується висунуте обвинувачення, зібрані, а тому ризик сховати або спотворити будь-які речі чи документи, перестав існувати.

Характеризуючі дані обвинуваченого ОСОБА_15 , перебування його у шлюбі, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, постійного місця проживання, роботи, наявність численних подяк та нагород за волонтерську діяльність, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Крім того, суд, зважаючи на наявні ризики, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченим діяння, дійшов до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси конкретної особи, та про відсутність у зв`язку з цим підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У даному випадку, застосовані рашіне заходи забезпечення є виправданими, як заходи процесуального примусу, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_17 інкримінується вчинення особливо тяжкого, тяжкого кримінальних правопорушень.

Так, інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлені тяжкими наслідками, а тому враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд не вбачає підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для обвинувачених ніж ті, які раніше до них застосовані та вважає за необхідне дію запобіжних заходів, та строку дії обов`язків продовжити.

А тому, на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_15 запобіжного заходу у в вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_15 .

Враховуючи, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_15 більш м`яких запобіжних заходів, суд не розглядає питання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Окрім того, долучені захисниками ОСОБА_15 заяви осіб, які виявили бажання особисто поручитися за обвинуваченого, не містять характеризуючих даних таких осіб, інших даних, тощо, які б давали підстави суду для висновку про те, що ці особи заслуговують на довіру суду.

Сам факт перебування цих осіб на вказаних посадах не говорить про те, що такі особи заслуговують довіри суду та зможуть гарантувати дотримання обвинуваченим відповідних обов`язків.

При цьому, суд не визначає ОСОБА_15 заставу, оскільки останньому інкримінується вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого спричинена загибель людини.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити до 60 днів.

Надані стороною захисту ксерокопії матеріалів (доказів сторони захисту) на спростування висунутого обвинувачення ОСОБА_15 , суд на даній стадії судового провадження до уваги не бере, оскільки ще не перейшов до стадії долучення та дослідження доказів сторін.

Так само, характеризуючі дані обвинуваченої ОСОБА_16 , наявність на утриманні неповнолітньої дитини, постійного місця проживання, роботи, інформації щодо її волонтерської діяльності, не переважають можливих ризиків неправомірної її поведінки.

А тому, на даний час суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_16 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання, щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої.

У зв`язку з наведеним, також відсутні підстави для пом`якшення умов застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з цілодобового на домашній арешт у певний час доби.

При цьому, судом враховується й та обставина, що обвинуваченій ОСОБА_16 нещодавно ухвалою Київського апеляційного суду м.Києва було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Більше того, ухвалою суду за результатами підготовчого судового засідання від 25.08.2020, звільнено обвинувачену ОСОБА_16 від обов`язку носіння електронного засобу контролю.

Разом із тим, прокурором надано дані, які не заперечуються стороною захисту ОСОБА_16 , що остання 31.08.2020 прибула до Міністерства юстиції України за адресою: м.Київ, вул. Січових Стрільців, 73, на розгляд дисциплінарної скарги адвоката ОСОБА_20 . Дисциплінарною палатою Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції на судових експертів ОСОБА_21 , і ОСОБА_22 , які проводили відповідні експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Наведене прокурором розцінюється як підтвердження ризику впливу на експертів, що дає підстави для покладення на ОСОБА_16 додаткового обов`язку у вигляді носіння електронного засобу контролю.

З такими твердженням суд в повній мірі не погоджується, оскільки участь обвинуваченої у розгляді дисциплінарної скарги адвоката ОСОБА_20 . Дисциплінарною палатою Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції на судових експертів ОСОБА_21 , і ОСОБА_22 , не є незаконним тиском на експертів, а являється реалізацією нею своїх прав.

Разом із тим, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_16 до якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, порушила застосований до неї запобіжний захід, оскільки без дозволу суду залишила житло під арештом у якому вона має перебувати цілодобово.

Ті обставини, що захисник обвинуваченої ОСОБА_20 повідомив прокурора ОСОБА_23 про участь обвинуваченої ОСОБА_16 у засіданні дисциплінарної комісії та отриманні обвинуваченою від прокурора дозволу на відвідування стоматологічної клініки «Yarema Dental» та на пересування по м.Києву, не спростовує висновків суду про порушення останньою застосованого щодо неї запобіжного заходу, оскільки з моменту прийняття даного кримінального провадження в провадження суду, відповідні дозволи вправі надавати лише суд.

Разом із тим, до суду ОСОБА_16 , або її захисник для отримання відповідного дозволу, не звертались.

У зв`язку із наведеним, з метою запобігання у подальшому самовільного залишення житла під арештом в якому обвинувачена ОСОБА_16 , перебуває, до неї слід застосувати додатковий обов`язок у вигляді носіння електронного засобу контролю.

Характеризуючі дані обвинуваченої ОСОБА_17 , перебування її у шлюбі з громадянином Іраку, наявність постійного місця проживання, не переважають можливих ризиків неправомірної її поведінки.

Крім того, суд вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу та покладених обов`язків на обвинувачену ОСОБА_17 забезпечують ненастання існуючих ризиків.

А тому, суд не вбачає підстав для зміни ОСОБА_17 запобіжного заходу у в вигляді застави на більш м`який, оскільки наявні обґрунтовані побоювання, щодо настання встановлених ризиків у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої ОСОБА_17 .

З огляду на наведене для забезпечення ненастання існуючих ризиків при продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_24 слід покласти додатковий обов`язок, передбачений ч.5 ст.194 КПК України, у вигляді носіння електронного засобу контролю, а обвинуваченій ОСОБА_17 слід продовжити строк дії раніше застосованих обов`язків.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_16 , та строку обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених, як на останню, так і на обвинувачену ОСОБА_17 слід встановити 60 днів.

Доводи захисників, що суд не має розглядати клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів, у зв`язку із їх поданням пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали, до уваги не беруться, оскільки навіть і за наявності вказаних порушень, суд зобов`язаний розглянути такі клопотання по суті.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 19 грудня 2020 року включно.
Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонивши цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , по 19 грудня 2020 року включно.
На підставі ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати обвинувачену ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання суду паспорт для виїзду за кордон та або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Виконання ухвали покласти на підрозділ національної поліції за місцем перебування під домашнім арештом.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу національної поліції, з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Продовжити строк дії додаткових обов`язків обвинуваченій ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- повідомляти суд про зміну місця проживання та засобів зв`язку;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- здати на зберігання суду паспорт для виїзду за кордон та/або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії додаткових обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_17 по 19 грудня 2020 року включно.

У разі невиконання обов`язків до обвинуваченої може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і може бути покладено грошове стягнення.

Виконання ухвали покласти на працівників органів Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_17 .
Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто по 19 грудня 2020 року включно.
На ухвалу суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту прокурором, обвинуваченими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та їх захисниками протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

Присяжні ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5