Справа № 303/6863/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/612/20 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 11. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23. 01. 2021 з визначенням застави - 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 65 910 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот десять) грн., щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_7 покладено обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; докласти зусиль до пошуку роботи.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що 08. 10. 2020 близько 19 год. 30 хв. в м. Мукачево по вул. Сороча, знаходячись неподалік будинку № 102 ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з метою відкритого викрадення чужого майна, несподівано підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , який в той час виймав з кишені ключі, та без застосування до нього фізичного насильства, шляхом ривка відкрито викрав із його шиї ланцюжок виготовлений із золота 585 проби, вагою 17 грам, бувшого у користуванні вартістю 17 652,80 грн., на якому знаходився хрестик виготовлений із золота 585 проби, вагою 3 грами, бувшого у користуванні вартістю 3115,20 грн.
Незаконно заволодівши вище вказаним майном ОСОБА_7 з місця скоєного кримінального правопорушення (злочину) разом з викраденим майном втік у невідомому напрямку, чим самим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 20 768 грн.
Крім того, 11. 11. 2020 близько 15 год. 05 хв. в м. Мукачево по вул. Томаша Масарика, 15, перебуваючи в приміщенні магазину - складу № 2 «Закарпатська продовольча компанія», що знаходиться на території торгівельного комплексу «Гід», в ОСОБА_7 виник корисливий умисел на таємне заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_7 , підійшов до торгового прилавку з цигарками, де діючи умисно, повторно, з корисливих
спонукань, непомітно для оточуючих осіб та персоналу магазину - складу, які в той час знаходилися в приміщенні, шляхом вільного доступу, таємно викрав цигарки, а саме: блок цигарок «Kent HD Blue» загальною вартістю 570 грн.; блок цигарок «Kent HD NavyBlue» загальною вартістю 510 грн.; блок цигарок «Kent Nanotek White 3.0 new» загальною вартістю 540,50 грн., які сховав під своєю спортивною чоловічою курткою, після чого по прямував до виходу з магазину-складу, при цьому за викрадені цигарки не розрахувався, де в подальшому разом з викраденим майном пішов в невідомому напрямку. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 спричинив ТОВ «Закарпатська продовольча компанія» матеріальної шкоди на загальну суму 1620,50 грн.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував необхідністю запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкі злочини, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, а також з метою запобігання спробам ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків, знищити або спотворити речі, яким він заволодів, які являються речовими доказами у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, зважаючи на те, що ОСОБА_7 офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним, може вчинити аналогічні злочини, раніше притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності.
В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, які відноситься до категорії тяжких злочинів, за які, у випадку визнання його винуватим, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а також і те, що ОСОБА_7 офіційно ніде не працює, не одружений, раніше судимий, а тому наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, знищити спотворити викрадені ним речі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м"які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходив з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважав, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 65 910 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот десять) грн.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді від 25. 11. 2020, яку просить скасувати, у задоволенні клопотання слідчого відмовити та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Стверджує, що слідчим суддею необґрунтовано враховано твердження прокурора та слідчого про можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення речових доказів, які відсутні, що також дає підстави вважати судове рішення незаконним, тобто не було доведено наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказував прокурор та слідчий, та застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Також зазначає про неналежне врахування судом і даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Окрім того, захисник вказує на те, що через відсутність в ОСОБА_7 самостійного джерела доходу, визначений підозрюваному розмір застави є явно непомірним для нього.
Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує заяву захисника ОСОБА_6 про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про безпідставність апеляційної скарги та законність ухвали слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді від 25. 11. 2020 за клопотанням старшого слідчого СВ Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23. 01. 2021 та визначено заставу - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 65 910 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот десять) грн.
При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього
процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років та, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити або спотворити речові докази та переховуватись від органів досудового розслідування і суду, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, доведена слідчим та прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Доводи захисника - адвоката ОСОБА_6 про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не є слушними, виходячи з обставин даного кримінального провадження і даних про особу підозрюваного, в тому числі й тих, на які вказує захисник в апеляційній скарзі.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 в цій частині безпідставними.
На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_7 розмір застави - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 65 910 грн.,є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_7 , обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. ч. 4, 5 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.
При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20. 11. 2010 р., відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту задоволенню не підлягають.
Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 11. 2020, якою до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 65 910 грн. - без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: