Провадження № 11-сс/4808/292/20
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2020 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2020 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , до 60 діб, до 05 січня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування. Продовжено можливість внесення за підозрюваного застави за ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 жовтня 2020 року та змінено її розмір до 147140 гривень.

Не погодившись з вказаним рішенням захисник адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави у межах, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, захисник вказує, що клопотання про продовження строків тримання під вартою не відповідає вимогам ст.ст. 184, 199 КПК України, а саме до клопотання не додано підтвердження того, що підозрюваному надано копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження строків тримання під вартою, а також слідчим необґрунтовано обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Вважає, що в ході судового розгляду ні слідчим , а ні прокурором не доведено, що обставини, зазначені у ч.3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою

Зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ч.1 ст. 193 КПК України , допустив до даного судового розгляду слідчого ОСОБА_10 , який не є учасником даного провадження, хоча сторона захисту заперечувала проти цього.

Захисник вважає, що слідчий суддя не в повній мірі врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, що мають бути враховані при обранні запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, з міцними соціальними зв`язками, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, працює у ТОВ «Фомич», проживає в незареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, його батьки пенсіонери, які потребують постійного догляду.

Захисник стверджує, що в матеріалах відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Разом з тим, існування зазначених ризиків нічим не підтверджується, а є тільки припущенням органу досудового розслідування.

Крім того вважає, що визначений розмір застави в сумі 147140 грн. є явно завідомо непомірним для підозрюваного, оскільки слідчим суддею не враховано обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного. Так, до матеріалів провадження стороною захисту було долучено довідку з місця роботи підозрюваного, відповідно до якої останній до затримання працював на посаді технічного працівника.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечила доводи і вимоги апеляційної скарги захисника, просила залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що в провадженні СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000210 від 13.03.2020 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

07 жовтня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (а.п.42-43).

08 жовтня 2020 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 04 грудня 2020 року включно (а.п. 10).

Постановою заступника керівника Івано-Франківської обласної від 30 листопада 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 06 січня 2021 року (а.п. 7-9).

30 листопада 2020 року слідчий за погодженням з прокурором подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що строк тримання підозрюваного під вартою спливає, досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває, разом з тим, підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та зберігаються і на даний час, а також наявні підстави вважати про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення інших злочинів, фактичні обставини яких на даний час ще не встановлено. Крім того, слідчий вважав, що застосування судом стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення розміру застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим клопотав про встановлення більшого розміру застави, ніж передбачено даною нормою закону, зокрема, 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 315300 гривень.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, при продовженні тримання особи під вартою мають існувати нові підстави та ризики, або не зменшитись ті, що вже були встановлені, бути наявним конкретний суспільний інтерес, що превалює над принципом поваги до свободи особистості та має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Колегія суддів звертає увагу на те, що захисник не оспорює обґрунтованість підозри, а тому висновки суду в цій частині, під час апеляційного розгляду, перевірці не підлягають.

У відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ст.177 КПК України, не зменшились, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що строк досудового розслідування продовжений до 06 січня 2020 року у зв`язку з потребою проведення наступних слідчих, процесуальних дій: зняти грифи таємності з матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; отримати висновки експерта судово-хімічної експертизи щодо вилучених в ході проведення обшуку речовин; оголосити остаточну підозру ОСОБА_8 , провести додатковий допит підозрюваного.

Колегія суддів враховує характер слідчих дій, які були виконані та які ще необхідно провести для встановлення обставин, які зможуть підтвердити або спростувати причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинених злочинів та допоможуть встановити характер та роль осіб, які причетні до злочинів, та вважає, що доводи органу досудового слідства про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є обґрунтованими і тільки обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить на теперішній час належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Зі змісту мотивувальної частини судового рішення вбачається, що суд першої інстанції вважав доведеним наявність ризиків, які були вказані в клопотанні про продовження строку тримання під вартою, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, зі змісту матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності та знову підозрюється у вчиненні аналогічного правопорушення.

Відтак, слідчий суддя, врахувавши тяжкість інкримінованих злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного та обставини, викладені в клопотанні слідчого, прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням. При цьому характеризуючі особу ОСОБА_8 дані, на думку колегії суддів, є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про те, що слідчий суддя безпідставно залучив до участі у розгляді кримінального провадження слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 не свідчать про вчинення грубого процесуального порушення, яке не дозволило суду повно та всебічно дослідити обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та може бути правовою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання, та обставини злочинів, у вчиненні яких підозрюється, а також буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, захисник не навів переконливих доводів та не надав достатніх доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава у зазначених межах є явно непомірною для ОСОБА_8 , у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних вимог захисника.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.177,178,182,183,184,194,197,199,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5