Провадження № 1-кс/752/6970/20
У Х В А Л А

19 жовтня 2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН», про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0001087 від 24.09.2015 року,

встановив :
до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «РІО ФІН» в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року у справі № 752/18096/15-к на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на квартиру №6.

В обґрунтування поданого клопотання адвокат зазначає про те, що з Єдиного державного реєстру судових рішень та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заявнику стало відомо, що 05 листопада 2015 року ухвалою слідчого судді Голосїївського районного суду м. Києва у справі № 752/18096/15-к в рамках кримінального провадження № 0001087 від 24.09.2015 року, накладено арешт на майно, що належить ТОВ «РІО ФІН» на праві приватної власності, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Посилається на те, що станом на сьогодні саме ТОВ «РІО ФІН» є власником спірного майна. Набув право власності на зазначене майно ТОВ «РІО ФІН» на підставі іпотечного застереження, в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку», з урахуванням положень пункту 7 частини 4 статті 25 3У Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», яке передбачає, що зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки обтяжень, інших речових прав, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем - фінансовою установою в порядку, передбаченому статтями 33-38 Закону України "Про іпотеку".

Вважає, що на теперішній час відсутня потреба в перебуванні майна під арештом, адже станом на сьогодні ТОВ «РІО ФІН» є власником спірного майна та набув на підставі іпотечного застереження, таким чином ТОВ «РІО ФІН» є добросовісним набувачем та набув права іпотекодержателя на нерухоме майно. Проте зазначений арешт обтяжує права ТОВ «РІО ФІН» як власника майна розпоряджатися таким майном. Оскільки спірне майно не містить на собі слідів злочину, власник вказаного майна не є підозрюваним, обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні, не несе цивільну відповідальність, а отже враховуючи викладене, в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відсутні правові підстави.

Від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності зазначила, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Від прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 надійшов лист, в якому зазначено, що просить проводити засідання за його відсутності, з приводу предмета клопотання покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання та додатки до нього, приходжу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001087 від 24.09.2015 року.

В рамках зазначеного кримінального провадження 05 листопада 2015 року ухвалою слідчого судді Голосїївського районного суду м. Києва у справі № 752/18096/15-к, накладено арешт на майно, що належить ТОВ «РІО ФІН» на праві приватної власності, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За змістом вказаної норми закону, а також положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Як вбачається з клопотання про скасування арешту майна, станом на сьогодні ТОВ «РІО ФІН» є власником спірного майна. Спірне майно не містить на собі слідів злочину, власник вказаного майна не є підозрюваним, обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні, не несе цивільну відповідальність.

Органом досудового розслідування під час розгляду справи в спростування зазначених обставин у клопотанні про скасування арешту майна не надано жодних доказів.

Також слідчим суддею враховано, що арешт накладено на квартиру ще у 2015 році, проте за значний період часу, органом досудового розслідування не здобуто доказів, які вказують на те, що зазначене майно є предметом вчиненого кримінального правопорушення та воно було набуто в результаті протиправного діяння.

У зв`язку з вищевикладеним, приходжу до висновку, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому накладений арешт підлягає скасуванню в порядку ст. 174 КПК України.

На підстав викладеного, керуючись ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України,-

постановив:
клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «РІО ФІН», про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні № 0001087 від 24.09.2015 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року у справі № 752/18096/15-к на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на квартиру №6.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1