КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/554/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 370/2670/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 19 листопада 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , яке погоджене із прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 17 січня 2021 року включно з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Пашківка Макарівського району Київської області, громадянки України, з вищою освітою, вдови, яка є пенсіонеркою, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також визнав доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність стороною обвинувачення тієї обставини, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваної, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, починаючи з дня затримання особи в порядку ст. 208 КПК України. Так, апелянт стверджує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Крім того, прокурор запевняє, що органом досудового розслідування встановлено у кримінальному провадженні наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку автора апеляції, під час розгляду клопотання слідчим суддею не було враховано характер і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки у вигляді смерті людини, а також дані про особу підозрюваної та її поведінку після вчинення злочину. При цьому прокурор звертає увагу, що домашній арешт визначено за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тобто в сільській місцевості, де проживають більшість свідків у цьому кримінальному провадженні та потерпілий ОСОБА_9 . Також апелянт вказує, що підозрювана одразу після вчинення злочину перекинула через паркан на територію сусіднього подвір`я за місцем проживання свідка ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 речі померлого ОСОБА_11 , а саме його взуття та шапку. Після цього, як зазначає прокурор, ОСОБА_7 намагалася відтягнути ОСОБА_11 від свого домоволодіння, про що просила допомоги у свідка ОСОБА_12 , проте він їй відмовив у допомозі.

Далі автор апеляції звертає увагу, що в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчим суддею зазначено, що в повній мірі запобігти встановленим ризикам зможе застосування до підозрюваної цілодобового домашнього арешту, однак у резолютивній частині ухвали вказано, що відносно ОСОБА_7 застосовано домашній арешт у певний період доби.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваної, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000677, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

18 листопада 2020 року о 16 год. 40 хв. ОСОБА_7 була затримана в порядку ст. 208 КПК України.

19 листопада 2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Того ж числа слідчий СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернувся до Макарівського районного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 19 листопада 2020 року зазначене клопотання слідчого було задоволено частково, зокрема, щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 17 січня 2021 року включно з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх існування з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній ОСОБА_7 у разі визнання її винною у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази і обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними.

В той же час слідчий суддя, всупереч доводам прокурора, прийшов до обґрунтованого висновку, що жодним чином є недоведеними ствердження останнього, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні. Про це свідчать дані, які характеризують особу ОСОБА_7 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, яким слідчим суддею дана належна оцінка в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали слід визнати непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань про застосування запобіжних заходів, в тому числі і домашнього арешту у певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 19 листопада 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 17 січня 2021 року включно з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4