У Х В А Л А
05 січня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_4 перебуває заява про відвід старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004757 від 24.09.2020; підставою відводу адвокат ОСОБА_3 вважає наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості слідчого відповідно до п. з ч. 1 ст. 77 КПК України.

До суду надійшла заява захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду заяви про відвід старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні № 0004757 від 24.09.2020 у справі № 754/17581/20.

У вказаній заяві адвокат ОСОБА_3 зазначає, що, на його думку, вбачаються обставини, які викликають сумнів в неупередженості слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , що виразилась в постановленні судових рішень у справах № 754/16171/20, № 754/16158/20, № 754/16150/20 у зв`язку з встановленням факту зупинення кримінального провадження за відсутності достатніх доказів, що підтверджують цей факт.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020 головуючим суддею з розгляду вказаної заяви визначено суддю ОСОБА_1 .

Адвокат ОСОБА_3 надав заяву про розгляд заяви слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_4 за його відсутності.

Слідчий суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Оскільки за змістом ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді заяви про відвід участь осіб не є обов`язковою, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Частиною 1 статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява № 33949/02, рішення від 9 листопада 2006 року, п. 49, 50, 52, 53 зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, … чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви у небезсторонності чи в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 і унеможливлювали б винесення ним об`єктивного судового рішення.

Під час розгляду заяви про відвід, суддею встановлено, що підстав, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді ОСОБА_4 немає.

Разом з тим, підстави, на які заявник посилається, не вказують на наявність ознак упередженості слідчого судді у розгляді заяви про відвід слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004757 від 24.09.2020.

Непогодження із процесуальними діями слідчого судді не є підставою для його відводу, відтак заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 82, 369 - 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_4 від розгляду заяви про відвід старшого слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004757 від 24.09.2020.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1