справа № 174/698/20
п/с 1-кс/174/224/2020

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Вільногірськ

Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області
ОСОБА_1 , за участю: секретаря - ОСОБА_2 , слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУНП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірську Дніпропетровської області, клопотання слідчого Вільногірського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , що надійшло до суду 16.10.2020 з копіями матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000250 від 15.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого чч.2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вільногірську Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою-середньою освітою, працездатного який не працює, не одруженого, дітей на утриманні не має, невійськовозобов`язаного, зареєстрований та проживає за адресою: по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.03.2011 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 263 ч.1, 187 ч.1, 70 ч. 1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 15.11.2012 переглянуто вирок П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області на підставі ст.ст. 82, 61 КК України 1 рік 6 місяців 17 днів позбавлення волі замінити на обмеження волі, 08.05.2013 року звільнений умовно-достроково: невідбуте покарання 1 рік 11 днів;

- 19.05.2014 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст. 263 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк по вироку від 31.03.2011 року до відбування покарання визначити 2 роки 1 місяць обмеження волі.

- 28.04.2017 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області, за ст. 263 ч.1, ст. 309 ч.1 КК України, до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 17.10.2019 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області, за ст.263 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

В С Т А Н О В И В:
16.10.2020 року слідчий звернулась до слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області.
В обґрунтування даного клопотання посилається на те, ОСОБА_5 , 10.10.2020, 21:30 годин, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої з раніше знайомою йому ОСОБА_7 , під час чого в останніх виник словесний конфлікт.

В той же день, тобто 10.10.2020 близько 21:35 годин у зв`язку з виниклим конфліктом, у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , виник злочинний умисел направлений на заподіяння останній умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на заподіяння ОСОБА_7 умисного тяжкого тілесного ушкодження, 10.15.2020 близько 21:35 годин ОСОБА_5 продовжуючи знаходитись в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, стоячи навпроти, тобто обличчям до ОСОБА_7 , кулаком правої руки рухом руки прямо наніс не менше трьох ударів в область голови ОСОБА_7 , від нанесених ударів остання не втрималась та впала на підлогу обличчям до низу, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми з крововиливом під м`якими оболонками головного мозку, та згідно п.п. 2.1.3. літера «г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, стосовно до живих осіб.

16.10.2020 слідчим СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області повідомлено про підозру ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знаходячись на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, вважаючи його законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Прокурор та слідча зазначили, що існують ризики того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не працює, не має легальних джерел доходу та сталих соціальних зв`язків, є особою раніше судимою за і обґрунтовано підозрюється по даному кримінальному провадженню у вчиненні тяжкого злочину.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання, просили обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від слідства та суду, а також не має наміру вчиняти інші правопорушення.

ОСОБА_5 пояснив, що він був засуджений останній раз у 2019 році, а встановлений йому іспитовий строк має сплинути за два дні. За час іспитового строку він не вчиняв нових крімінальних правопорушень та до адміністративної відповідальності не притягувався. Також повідомив, що страждає на епілепсію, яка пов`язана із зловживанням спиртними напоями.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.
15.10.2020 року до ЄРДР внесені відомості за ч. 2 ст. 121 КК України та кримінальне провадження зареєстровано в ЄРДР під номером 0000250.
Обґрунтована підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме: оглядом місця події; протоколом огляду трупа, протоколами допиту свідків та іншими матеріалами справи в їх сукупності.
16.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Згідно довідки-характеристики від 16.10.2020 року, ОСОБА_5 не працює, зловживає спиртними напоями, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, та на даний час знаходиться на випробувальному терміні до 17.10.2020 року, також за останній рік притягувався до адміністративної відповідальності працівниками Вільногірського відділення поліції за ч. 1 ст. 178 КУпАП, за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП.
За відомостями КП "Вільногірська ЦМЛ" за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога 05.11.2018 року. Відомості щодо знаходження на спеціалізованому лікуванні відсутні. На обліку у лікарів ЛОРа, офтальмолога, фтизіатра не знаходиться.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням Європейського суду з прав людини «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
З урахуванням конкретних обставин справи та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вказаного злочину.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Матеріалами, які досліджені в судовому засіданні підтверджується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним тяжкого злочину, не знайшло свого підтвердження те, що стан здоров`я підозрюваного не дозволяє обрати відносно нього запобіжний захід відповідно до поданого клопотання, він є раніше судомою особою, на теперішній час ОСОБА_5 знаходиться на випробувальному терміні, офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, тобто не має сталих соціальних зв`язків у м. Вільногірську, у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, що, згідно з п. 5ч. 2 ст. 183 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказані обставини встановлені, зокрема, при дослідженні характеризуючих особу документів та на виконання приписів ст. 178 КПК України.
Отже, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, за таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного не запобігатиме наведеним ризикам.
Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, 16.10.2020 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 16.12.2020 року.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
З наданих матеріалів випливає, що тілесні ушкодження, які спричинили смерть ОСОБА_7 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, стосовно до живих осіб.
Враховуючи викладене та керуючись приписами ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розмір застави не визначати.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки вони підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Виходячи з викладеного клопотання слід задовольнити та визначити строк тримання особи під вартою в межах заявленого клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Вільногірського ВП Жовтоводського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вільногірського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, не працюючого, не одруженого, дітей не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.12. 2020 року, включно.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту затримання, тобто з 15.10.2020 року.
Розмір застави не визначати.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1