Постанова

Іменем України
08 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 766/12965/17

провадження № 51-777км19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Згідно з вироком Херсонського міського суду Херсонської області від

20 серпня 2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м. Херсона,
засуджено: за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік; ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців. На підставі

ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі статей 71, 72 КК до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 серпня 2013 року і за сукупністю вироків ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією всього належного йому майна.
Вирішено питання щодо судових витрат.
На цей вирок 18 вересня 2018 року захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу. Апеляційну скаргу на зазначений вирок місцевого суду також подав прокурор.
Суддя Херсонського апеляційного суду ухвалою від 31 жовтня 2018 року апеляційні скарги вищезазначених осіб залишив без руху та установив п`ятиденний строк для усунення недоліків скарг.
Суддя Херсонського апеляційного суду ухвалою від 14 листопада 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 повернув особі, що її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу судді Херсонського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що подана нею апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 396 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), оскільки у ній зазначено, у чому полягає незаконність та необґрунтованість вироку. Крім того, посилається на помилковість висновку суду про можливість вирішення питання щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна на підставі ст. 71 КК у порядку виконання вироку.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню.
Іншим учасникам було належним чином повідомлено про судовий розгляд, але в судове засідання вони не з`явилися.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень в суді касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як визначено ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суддя Херсонського апеляційного суду своєю ухвалою від 14 листопада

2018 року повернув апеляційну скаргу захиснику ОСОБА_6 у зв`язку з неусуненням недоліків скарги, зазначених в ухвалі від 31 жовтня 2018 року. Як вказує суддя, з апеляційної скарги ОСОБА_6 убачається, що вона просить фактично змінити вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 серпня 2013 року, а саме: виключити додаткове покарання у виді конфіскації майна. На думку судді, питання щодо конфіскації майна може бути вирішено в порядку статей 537, 539 КПК.
Повертаючи апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 апелянту на підставі

п. 1 ч. 3 ст. 399 КПК, апеляційний суд без достатніх підстав зазначив, що захисник не усунула недоліків скарги, яку було залишено без руху, в установлений строк. При цьому, апеляційний суд не взяв до уваги, що в новій апеляційній скарзі, яка надійшла до суду 12 листопада 2018 року, захисник конкретизувала норми КПК, які, на її думку, порушив суд першої інстанції. Вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону місцевим судом, захисник послалася на ч. 1 ст. 412 КПК. Крім того, зазначила, що всупереч положенням п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК суд першої інстанції застосував закон, який не підлягає застосуванню.
Як убачається з апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , вона просила змінити вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 20 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 , виключивши з резолютивної частини вироку додаткове покарання у виді конфіскації всього належного йому майна. Посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції під час постановлення вироку щодо ОСОБА_7 , захисник зазначила, що в порядку статей 537, 539 КПК судове рішення виправити буде неможливо. На її думку, ст. 537 КПК не передбачає таких підстав для вирішення питання під час виконання вироку, як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Повертаючи апеляційну скаргу із вказівкою про те, що порушені у ній питання можна вирішити в порядку виконання вироку, суд фактично розглянув її по суті, що суперечить вимогам статей 396, 399 КПК.
Таким чином, захисник була позбавлена права на апеляційне оскарження цього вироку.
Натомість таке право є однією з основних засад судочинства, передбачених

п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України. А реалізація цього права в кримінальному судочинстві відбувається завдяки виконанню судами, в тому числі, і приписів ст. 24 КПК, де, зокрема зазначено, що кожному гарантується право на перегляд вироку судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Отже, суддя Херсонського апеляційного суду, повертаючи апеляційну скаргу захиснику ОСОБА_6 на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 , істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Тому необхідно скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, під час якого слід усунути зазначені недоліки, перевірити доводи, викладені у скарзі захисника ОСОБА_6 ,

і залежно від установленого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Херсонського апеляційного суду від 14 листопада 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення,

є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3