Справа № 487/1443/20
Провадження № 1-кс/487/5841/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000086 за ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000086 від 29.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що Слідчим управлінням ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 29.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України.

21.09.2020 р. у кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст.191 КК України, тобто, у привласненні службовою особою ввіреного їй чужого майна, вчиненого у великих розмірах, та за ч. 3 ст. 191 КК України, у привласненні службовою особою ввіреного їй чужого майна, вчиненого повторно.

Необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1- 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий в клопотанні зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, у зв`язку з чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (наприклад, на тимчасово окупованих територіях або сусідніх невизнаних держав).

Підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, з числа колишніх колег, в тому числі, які раніше перебували на його посаді з метою уникнення від відбуття покарання у випадку винесення судом обвинувального вироку; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки місцезнаходження зниклого майна на теперішній час не встановлено, що дає змогу підозрюваному розпорядитись ним, вжити заходів до його знищення або підбурити набувачів такого майна до надання завідомо неправдивих показів щодо його походження з метою приховування правопорушення.

Слідчий вважав, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, відмовившись надавати будь-які покази з приводу підозри, заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що він проживає в однокімнатній квартирі з колишньою дружиною, тому фізично не зможе цілодобово перебувати у приміщенні. Переховуватися він не збирається, щоб поїхати до іншого міста, у нього немає коштів, він з`являється на допити до слідчого. На даний час звільнений з посади і доступу до документів не має.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що зазначені в ньому ризики не існують, а застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде надмірним. Підозра ОСОБА_5 грунтується на припущенях, а оскільки ОСОБА_5 був матеріально відповідальною особою, він може нести цивільно-правову відповідальність. На даний час підозрюваний звільнений, не контактує з колишніми колегами, тому не може вплинути на свідків, знищити докази.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Домашній арешт, зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», прирівнюється до позбавлення волі, як і тримання особи під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням ТУ ДБР у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000086 від 29.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом в.о. начальника Одеської митниці ДФС № 954-о від 29.10.2018 з 01.11.2018 старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС ОСОБА_5 переведено на посаду старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС.

На теперішній час наказом голови комісії з реорганізації Одеської митниці ДФС № 86-о від 20.08.2020 ОСОБА_5 звільнено із займаної посади старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС відповідно до пункту 4 частини 1 статті 83 та пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Кримінального кодексу України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. Таким чином, органи Державної фіскальної служби України, в тому числі Одеської митниці ДФС є правоохоронними органом.

Відповідно до Положення про Державну митну службу України, затвердженого постановою КМУ № 227 від 06.03.2019, Державна митна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів.

Пунктом 42 ч. 4 Положення про Державну митну службу України одним із завдань Держмитслужби визначено організацію та здійснення ведення обліку, зберігання, проведення оцінки вилученого, прийнятого на зберігання, розміщеного у митний режим відмови на користь держави майна, а також майна, виявленого в зоні митного контролю, власник якого невідомий, та розпорядження ним.

У своїй діяльності старший державний інспектор керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, Митним кодексом України, актами Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, що належать до компетенції Державної фіскальної служби України, наказами ДФС, наказами Митниці, та іншими нормативно-правовими актами та розпорядчими документами, Положенням про Відділ та посадовою інструкцією.

Відповідно до посадової інструкції старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС ОСОБА_5 , затвердженої в.о. начальника Одеської митниці ДФС 09.10.2018, основною метою діяльності старшого державного інспектора є складський облік прийнятого на зберігання, вилученого та конфіскованого за порушення митного законодавства за рішенням суду майна, а також майна, поміщеного у митний режим відмови на користь держави, майна, виявленого в зоні митного контролю, власник якого невідомий, дотримання строків його зберігання і розпорядження ним під час реалізації державної митної політики, в межах повноважень Відділу Митниці.

Згідно з посадовою інструкцією старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС на ОСОБА_5 покладено наступні права і обов`язки: забезпечує ведення складського обліку вилученого майна, що обліковується на позабалансових рахунках Митниці; проводить суцільну інвентаризацію майна, вилученого відповідно до митного законодавства, в усіх місцях його зберігання, в установленому порядку; здійснює формування та подання відомчої статистичної звітності про рух вилученого майна в межах компетенції підрозділу; здійснює заходи щодо приймання та/або видачі вилученого майна на складах Митниці зі складанням необхідних документів.

Пунктом 6 розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 за № 879 визначено, що суцільною інвентаризацією охоплюються всі види активів незалежно від їх місцезнаходження, у тому числі активи, які обліковуються на позабалансових рахунках, зокрема, цінності, що не належать підприємству, але тимчасово перебувають у його користуванні, розпорядженні чи на зберіганні. Тобто, нормативним та розпорядчим документами передбачено установлення фактичної наявності всіх активів, що знаходяться у підзвіті матеріально відповідальної особи, в усіх місцях їх зберігання, суцільним способом перевірки.

Крім цього, відповідно до пункту 4.13 розділу 4 посадової інструкції старший державний інспектор ОСОБА_5 несе повну матеріальну відповідальність за окремо визначене у порядку, встановленому законодавством.

Разом з цим, відповідно до пунктів 1, 5 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 442, підписаний старшим державним інспектором ОСОБА_5 10.04.2019, останній прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення схоронності довірених йому Митницею матеріальних цінностей на весь час роботи з довіреними працівнику матеріальними цінностями Митниці.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС в період часу з 11.04.2019 по 31.10.2019, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, будучи матеріально-відповідальною службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, привласнив ввірене йому чуже майно у великих розмірах за наступних обставин.

Так, у 13.03.2019 на склад № 1 Одеської митниці ДФС розміщено затримане майно по протоколу про порушення митних правил № 659/50000/19 від 12.03.2019, а саме пристрої для мобільного зв`язку у кількості 19 штук, загальною вартістю 290 900 грн.

У подальшому на підставі наказу Одеської митниці ДФС від 09.04.2019 за № 41-аг про проведення інвентаризації, створено інвентаризаційну комісію, складено інвентаризаційний опис та здійснено передачу у повному обсязі та без зауважень ОСОБА_5 і членів комісії матеріальних цінностей, вилучених у справах про порушення митних правил, конфіскованих за рішеннями суду, прийнятих на зберігання та розміщених на складі митниці «склад № 1» з правом здійснення прийому та видачі товарів (м. Одеса, вул. Приморська, 6) старшому державному інспектору відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ОСОБА_5 .

В подальшому в період з 15.11.2019 по 22.11.2019 на виконання наказу Одеської митниці ДФС № 98-аг від 31.10.2019 знову проведено інвентаризацію складу митниці № 1 за вищевказаною адресою, в ході якої встановлено нестачу товарів, а саме: пристроїв для мобільного зв`язку в кількості 19 штук на загальну суму 290 900,00 гривень, відповідно до інвентаризаційного опису від 15.11.2019.

Згідно руху товарно-матеріальних цінностей за номенклатурою «пристрій для мобільного зв`язку» в період з 11.04.2019 по 31.10.2019 встановлено, що у зазначений період на склад № 1 Одеської митниці ДФС не надходили та зі зазначеного складу не видавались (списувались) товарно-матеріальні цінності за вказаною номенклатурою.

В результаті проведення судово-економічної експертизи підтверджено нестачу товарно-матеріальних цінностей, а саме: пристроїв для мобільного зв`язку в кількості 19 штук на загальну суму 290 900,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС, будучи матеріально-відповідальною особою, в період часу з 11.04.2019 по 31.10.2019, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи всупереч покладених на нього прав і обов`язків та інтересів Держмитслужби, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, привласнив ввірене йому чуже майно у великих розмірах, зокрема, пристрої для мобільного зв`язку в кількості 19 штук на загальну суму 290 900,00 гривень, що відповідно до примітки 3 статті 185 КК України, перевищує 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто вчинене у великих розмірах.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС, в період часу з 23.11.2019 по 16.12.2019, більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено, будучи матеріально-відповідальною службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно привласнив ввірене йому чуже майно за наступних обставин.

Так, на підставі наказу Одеської митниці ДМС від 09.04.2019 за № 41-аг про проведення інвентаризації, створено інвентаризаційну комісію, складено інвентаризаційний опис та здійснено передачу у повному обсязі та без зауважень ОСОБА_5 і членів комісії матеріальних цінностей, вилучених у справах про порушення митних правил, конфіскованих за рішеннями суду, прийнятих на зберігання та розміщених на складі № НОМЕР_1 Одеської митниці ДФС з правом здійснення прийому та видачі товарів (м. Одеса, вул. Приморська, 6) державному інспектору відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ОСОБА_7 .

У подальшому на підставі розпорядчого документа № 111-аг від 12.12.2019 проведено зняття фактичних залишків матеріальних цінностей, які знаходяться на відповідальному зберіганні станом на 16.12.2019 в складі Митниці № 1 за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 6, матеріально-відповідальною особою якого є ОСОБА_5 , та складено інвентаризаційний опис, відповідно до якого членами комісії Одеської митниці ДФС виявлено нестачу товарно-матеріальних цінностей у кількості 1067,00 одиниць обліку на загальну суму 194 523,70 гривень.

В результаті проведення судово-економічної експертизи підтверджено нестачу товарно-матеріальних цінностей у кількості 933 одиниці на суму 56 644,80 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС, будучи матеріально-відповідальною особою, в період часу з 23.11.2019 по 16.12.2019, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, діючи умисно, з корисливих мотивів, діючи всупереч покладених на нього прав і обов`язків та інтересів Держмитслужби, повторно, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, привласнив ввірене йому чуже майно, що розміщувалось та зберігалось на складі №1 Одеської митниці ДФС у кількості 933 одиниці товару на загальну суму 56 644, 80 гривень.

21.09.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст.191 КК України, тобто, у привласненні службовою особою ввіреного їй чужого майна, вчинена у великих розмірах, та за ч. 3 ст. 191 КК України, тобто, у привласненні службовою особою ввіреного їй чужого майна вчинене повторно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема, даними рапорту прокурора відділу 15/3 О. Столбуненко від28.01.2020, листа Одеської митниці Держмитслужби від 24.01.2020, договору № 442 від 10.04.2019 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_5 , інвентаризаційного опису матеріальних цінностей, прийнятих на відповідальне зберігання від 11.04.2019 (про прийняття ОСОБА_5 цінностей), посадової інструкції старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС, наказу Одеської митниці ДФС №954-о від 29.04.2018 про переведення ОСОБА_5 , протоколу огляду документів від 14.08.2020р., всиновку експерта №20-4092 від 17.08.2020р.

Слідчий суддя, вважає, що існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватися від органів розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчинення тяжкого злочину за двома епізодами, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків з числа колишніх колег, в тому числі, які раніше перебували на його посаді.

Ризик, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Наведені ризики можуть бути мінімізовані менш обтяжливими запобіжним заходом, ніж цілодобовий домашній арешт, який за своєю суворістю прирівнюється до тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає, що ні слідчий в клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели достатніх виняткових підстав, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний є громадянином України, має постійне місце проживання в м. Одесі, де мешкає з колишньою дружиною, дітей на утриманні не має, на момент вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді старшого державного інспектора відділу складського обліку вилученого майна та розпорядження ним управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури Одеської митниці ДФС, з 25.08.2020 звільнений з посади та на час розгляду клопотання судом не працює; підозрюваний раніше не судимий, не ухилялася від правоохоронних органів, про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено; вартість майна, в привласненні якого підозрюється ОСОБА_5 становить 290 900,00 грн. за епізодом за ч. 4 ст. 191 КК України, та 56644,80 грн. - за ч.3 ст. 191 КК України.
Згідно з ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст. 179 КПК України підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За такого слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час досудового розслідування даного кримінального провадження, а тому в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.
На підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 193, 194, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000086 за ч.ч.3, 4 ст. 191 КК України про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці, до 21.11.2020р.:
-прибувати до слідчого ОСОБА_6 щочетверга о 16.30 год. до каб. №6 будівлі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 59А;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 01.10.2020р.
Слідчий суддя ОСОБА_1