ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3278/20 Справа № 206/1810/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000035 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 289 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,
яким продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2020 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що не має жодного доказу винуватості його вини, а також, що працівники поліції застосовували до нього недозволені методи дізнання.
Зазначає, що жоден ризик, зазначений стороною обвинувачення, нічим не підтверджується.
Вказує на те, що за час судового розгляду, який триває з 05.03.2020 року, змінилось 5 прокурорів та жоден з учасників судового розгляду не був допитаний.
Посилається на те, що подані ним документи щодо утримання дитини судом не взято до уваги, що є порушенням його права на захист.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що за час судового розгляду змінилось 5 прокурорів.
Зазначає, що жоден ризик, зазначений стороною обвинувачення, нічим не підтверджується.
Стверджує, що не має жодного доказу винуватості його вини, а також, що працівники поліції застосовували до нього недозволені методи дізнання.
Вказує на те, що за час розгляду кримінального провадження жоден з учасників судового розгляду не з`явився до суду.
Звертає увагу на те, що він не заперечує факту крадіжки, однак незаконне заволодіння транспортним засобом він не здійснював.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2020 року включно, та визначено заставу в розмірі 84 080 грн кожному.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, неодноразово судимі за злочини з корисливих мотивів, не працевлаштовані, постійного джерела доходу не мають, що може спонукати їх до вчинення нових корисливих кримінальних правопорушень, у ОСОБА_9 відсутні будь-які міцні соціальні зв`язки та, знаючи про покарання, обвинувачені можуть переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, отже, ризики, які виправдовують тримання їх під вартою, не відпали, а тому необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинувачених та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг обвинувачених і просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційних скарг обвинувачених не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт № 0000035 від 13.01.2020 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалами слідчого судді від 06.03.2020 року до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 30.09.2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинувачених під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, можуть: - переховуватись від суду, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винними; - незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, так як триває розгляд кримінального провадження, свідки не допитані; - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачені неодноразово судимі за вчинення злочинів з корисливих мотивів, не працюють, постійного джерела доходу не мають, у ОСОБА_9 відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому судом обгрунтовано обвинуваченим продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
При цьому слід зазначити, що судом розглянута можливість застосування до обвинувачених альтернативного запобіжного заходу, а саме, застави.
Доводи обвинувачених про те, що за час судового розгляду змінилось п`ять прокурорів, а також, що жоден з учасників цього розгляду не був допитаний в судовому засіданні не є підставою для застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, встановлено наявність ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, окрім того, обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 раніше неодноразово судимі за вчинення корисливих злочинів.
Також посилання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо відсутності доказів їх причетності до інкримінованих їм кримінальних правопорушень, не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Крім того, доводи обвинувачених про те, що до них було застосовано недозволенні методи дізнання колегія суддів вважає такими, що є підставою для здійснення їх перевірки судом першої інстанції, після чого з урахуванням усіх обставин і вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, суду необхідно ухвалити законне, обґрунтоване, належним чином вмотивоване рішення.
Посилання ОСОБА_8 на те, що судом не взято до уваги наявність на його утриманні дитини, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки вказаний факт не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особи обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року - залишити без задоволення.
Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4