КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення скаргу захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000089 від 22 січня 2014 року ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 27 лютого 2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 146 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні за № 0000089 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2014 року, але предметом розгляду у слідчого судді не може бути скарга на скасування повідомлення про підозру, відомості про кримінальне провадження щодо якої внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 15 березня 2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подали апеляційну скаргу в якій просять скасувати ухвалу слідчого судді про залишення без зодоволення скарги захисника ОСОБА_5 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру та постановити нову ухвалу, якою скаргу захисника ОСОБА_5 задовольнити, повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 27 лютого 2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України, ч. 4 ст. 28 КК України, ч. 3 ст. 146 КК України скасувати.
Вказуючи на незаконність ухвали, захисники посилаються на практику Великої Палати Верховного Суду, яка у справі № 663/537/17 від 29.08.2018 дійшла висновку про те, що «Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 204б-УІ11, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ. В такому разі Закон № 838-УІІІ має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-УІІІ є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 204б-УІІІяк такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається». Апелянти вважають, що аналогічна ситуація має місце і в даному випадку.

У підсумку захисники стверджують, що скарга, яка подана в інтересах підозрюваного на повідомлення про підозру від 27 лютого 2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України, ч. 4 ст. 28 КК України, ч. 3 ст. 146 КК України є обґрунтованою, а тому справа має бути переглянута та вирішена по суті.
В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність. ЗахисникОСОБА_6 подав до суду клопотання про розгляд справи без участі захисників.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисників підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України.
Як вбачається з матеріалів скарги, Третім слідчим відділом (Відділу з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках) Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 22 січня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 255, 340, п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 294, ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 171, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 та іншими статтями КК України, а також за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 146 КК України.
27 лютого 2020 року слідчим Третього слідчого відділу Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , в межах кримінального провадження №0000089, складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146 КК України.
29 квітня 2020 року захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на повідомлення про підозру від 27 лютого 2020 року у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 146 КК України, яка надійшла до суду 30 квітня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року, залишено без задоволення вказану скаргу, з посиланням на те, що відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні за № 0000089 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені 22 січня 2014 року та вказана скарга не може бути предметом розгляду слідчого судді.
Залишаючи без задоволення скаргу захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про скасування у кримінальному провадженні 0000089 від 22 січня 2014 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення захисників та прокурора, дослідив матеріали, додані до скарги, та прийшов до висновку про залишення скарги без задоволення.

З таким рішенням слідчого судді неможливо погодитись, з огляду на наступне.

Згідно із загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплено в ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється з утратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали чи мали місце (офіційне тлумачення цього конституційного положення наведено в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Водночас Конституція України в ст. 58 допускає зворотну дію законів у часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Формою реалізації ч. 1 ст. 58 Конституції України є положення ч. 1 ст. 5 КПК України 2012 року, яка регулює дію норм кримінального процесуального закону в часі та згідно з якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається відповідно до положень цього Кодексу, чинних на момент початку виконання дії або прийняття такого рішення. На відміну від кримінального (матеріального) закону, чинний кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження. Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, частина перша ст. 303 КПК України, 2012 року була доповнена пунктом 10, який, за загальним правилом, підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом в частині таких змін.
Пунктом 10 ч. 1 ст. 303 КПК України (в редакції Закону України №2147 VIII від 03.10.2017 року) передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Параграфом другим Прикінцевих положень Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року за №2147 VIII визначено, що зміни до ст. 303 КПК України, зокрема визначені п. 10, вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року.
Таким чином, з підстав, зазначених у п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя уповноважений розглянути скаргу на повідомлення слідчого, прокурора про підозру у справах (кримінальних провадженнях), по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію згаданих змін, а саме з 16 березня 2018 року.
З урахуванням того, що відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000089 внесені 22 січня 2014 року, то положення п. 10 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147 VIII від 03.10.2017 року) щодо оскарження повідомлення про підозру в даному випадку не застосовуються.
Таким чином, на час звернення 30 квітня 2020 року захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , до слідчого судді із скаргою на повідомлення про підозру були відсутні передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для розгляду скарги слідчим суддею, про що слідчий суддя вказав в ухвалі, при цьому не врахувавши положень ч.4 ст. 304 КПК України, за змістом яких слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Разом з цим, рішення слідчого судді є таким, що не відповідає вказаним вимогам закону, оскільки слідчий суддя правильно пославшись на відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для розгляду скарги прийняв рішення про залишення скарги без задоволення.
Зазначене порушення вимог КПК України є істотним, та не може бути виправлене інакше як шляхом скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про скасування у кримінальному провадженні 0000089 від 22 січня 2014 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року, якою залишено без задоволення скаргу захисника підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000089 від 22 січня 2014 року ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 27 лютого 2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 146 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 ,на повідомлення про підозру від 27 лютого 2020 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1ст. 255, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 146 КК України слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва, зі стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3065/2020
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1