Номер провадження: 11-кп/813/1730/20
Номер справи місцевого суду: 521/4895/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 16 квітня 2020 року, про заміну засудженому ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі, -
встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.04.2020 року, задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та замінено невідбуту частину покарання засудженому ОСОБА_8 на більш м`яке покарання у виді обмеження волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на:
-суд першої інстанції прийняв до уваги додані до клопотання матеріали, але не врахував їх;

-змінений вид покарання не відрізняється від призначеного за вироком.

За таких обставин, засуджений ОСОБА_8 просив змінити ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.04.2020 року, та ухвалити нову ухвалу, якою призначити ОСОБА_8 покарання у виді виправних робіт.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_8 та адвокат ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.

1. Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що суд першої інстанції прийняв до уваги додані до клопотання матеріали, але не врахував їх, є необґрунтованими з огляду на таке.
З матеріалів справи, а саме з оскарженої ухвали Малиновського районного суду м. Одеси, від 16.04.2020 року, вбачається, що судом першої інстанції було під час розгляду клопотання захисника досліджено: характеристику засудженого ОСОБА_8 ; довідку про заохочення та стягнення; запрошення на роботу від ФОП ОСОБА_9 , лист директора ПП Арцизький «ВТОРМ-СЕРВІС»; свідоцтво про присвоєння (підвищення) робітничої кваліфікації та додаток до нього; довідку за місцем проживання; свідоцтво про народження.
Окрім того, судом першої інстанції враховано зазначені додатки до клопотання та прийняте рішення, зокрема, ґрунтувалось виходячи із аналізу такого дослідження.
Таким чином, апеляційний суд уважає доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 необґрунтованими в цій частині апеляційної скарги.

2. Апеляційний суд уважає, що твердження в апеляційний скарзі засудженого ОСОБА_8 щодо відсутності відмінності між призначеним покаранням за вироком суду та зміненого покарання оскарженою ухвалою є неспроможними, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 63 КК України, покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Згідно з ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
Судом першої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та змінено засудженому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі, що вказує на покращення становище засудженого ОСОБА_8 в розумінні закону України про кримінальну відповідальнсіть в частині призначення та зміни невідбутої частини покарання.
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що твердження засудженого ОСОБА_8 щодо відсутності відмінності між призначеним та зміненим видами покарання, є безпідставними.

3. Мотиви суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, за результатами розгляду клопотання захисника та зміни невідбутої частини покарання на покарання у виді обмеження волі, є обґрунтованими з огляду на таке.
Відповідно до ст. 57 КК України, покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.
В додатках до клопотання захисника ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_8 міститься гарантійний лист директора ПП Арцизький «ВТОРМ-СЕРВІС», зі змісту якого вбачається, що вказане підприємство має на меті працевлаштувати засудженого ОСОБА_8 .
Проте, вказане не свідчить про фактичну наявність постійного місця роботи, що виключаються можливість застосування положень ст. 57 КК України.
За вказаних обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду, від 16.04.2020 року, не підлягає задоволенню.
Відповідно до положень п. 1) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Керуючись статями 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

УхвалуМалиновського районного суду, від 16.04.2020 року, якою засудженому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було змінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3