печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , провівши у відкритому судовому засіданні розгляд клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,-

ВСТАНОВИВ:
Адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання, обраного відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000855 від 28.10.2020 року.
Обґрунтовуючи доводи свого клопотання захисник зазначає, що Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000855, в рамках якого підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.12.2020 року з одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 732 600 грн.

У зв`язку із сплатою визначеної суми застави, підозрюваного ОСОБА_5 було звільнено з під варти з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , а також іншими співробітниками Головного управління протидії економічним правопорушенням Державної фіскальної служби України та співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби України; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорту громадянина України.
В подальшому строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків під час дії запобіжного заходу у вигляді застави ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено до 26.03.2021 року.
Посилаючись на те, що підозра яка оголошена ОСОБА_5 , є необґрунтованою в частині кваліфікації дій останнього, а сам ОСОБА_5 є особою з міцними соціальними зв`язками, таким, що позитивно характеризується, одружений та має на утриманні малолітню дитину, а відтак вважає, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу нівельовані, а тому просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.
У судовому засіданні захисник підтримав доводи свого клопотання, з огляду на зменшення та відсутність ризиків, та просив його задовольнити і змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_5 з застави на особисте зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків визначених ч. 5 ст. 195 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника. Стверджував, що належним чином виконує покладені на нього обов`язки, здав на зберігання паспорти громадянина України для виїзду за кордон, не спілкується з жодним з свідків у кримінальному провадженні, а також працівниками ГУ ДФС України, не відлучається з населеного пункту в якому він проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду, та на даний час є звільнений з органів ДФС України.
Також підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що розмір застави є надмірним, з урахуванням усіх обставин, цей рівень застави, зі слів підозрюваного, перетворився на джерело постійних психологічних тортур для подружжя, що є недопустимим, виходячи із засад кримінального провадження в Україні.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, зазначаючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому є висока вірогідність що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Зазначив, що матеріали провадження містять докази на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочині.
Слідчий суддя, заслухавши захисника, підозрюваного, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та матеріали, що стали підставою для обрання запобіжного заходу, дійшов висновку.
Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, його захисник мають право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частиною 1 статті 194 КПК України на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових: чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, та на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 177 КПК України визначені такі ризики не процесуальної поведінки підозрюваного: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, приховання або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілого, свідка, інших підозрюваних; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» обґрунтованість підозри передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що з наданих органом досудового розслідування матеріалів можна дійти висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу підозрюваному, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 5 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Крім цього, практика Європейського суду з прав людини, переважно, пов`язана з питаннями запобіжних заходів, що обмежують свободу особи - домашнім арештом та триманням під вартою. Проте, з урахуванням того, що у випадку підозрюваного ОСОБА_5 застава забезпечує звільнення з-під варти (та початковим запобіжним заходом, застосованим до нього, було саме тримання під вартою), слідчий суддя вважає, що необхідно дослідити цю практику та критерії оцінки питань, поставлених у клопотанні.
Також, необхідно належним чином оцінити наявність ризиків, які виправдовують продовження застосування запобіжного заходу, та які можна обґрунтувати конкретними обставинами справи, а не абстрактними формулюваннями, надаючи належну оцінку індивідуальним обставинам підозрюваного. Наведення таких аргументів може виправдовувати тримання під вартою (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 88). Такі аргументи не можуть використовувати формалістичну та абстрактну мову, також не дозволяється щоразу при розгляді питання про тримання під вартою використовувати ідентичні або стереотипні формулювання, автоматично продовжувати тримання під вартою (Рішення у справі Lisovskij проти Литви від 2 травня 2017 року, заява № 36249/14, параграф 77).
Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що ОСОБА_5 належним чином виконує свої процесуальні обов`язки протягом усього часу з дня набуття статусу підозрюваного. Практика Європейського суду з прав людини передбачає у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані зі застосуванням запобіжного заходу.
В зв`язку з наведеним, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, наразі не відповідає меті застосування запобіжних заходів на стадії розгляду кримінального провадження, порушує основоположні права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 , є занадто суворим та не виправдовує себе як стримуючий засіб, відтак необхідно встановити інший, більш м`який запобіжний захід на час проведення розслідування, з урахуванням обставин, який дозволить забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не доведена.
Слідчий суддя також враховує, дані про особу підозрюваного, його поточний майновий стан та ситуацію сім`ї підозрюваного, пов`язану з передчасними пологами та народження 7-ми місячної дитини та тим, що підозрюваний ОСОБА_5 звільнений з органів ДФС України та не має доходу, що в цілому призводить до вимушених пошуків можливості отримати короткотермінові позики для підтримання мінімально можливого рівня життя.
Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, пріоритети, визначені ст. 3 та 28 Конституції України, ст. 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд вважає за можливе, з метою запобігання іншим ризикам, у даному конкретному випадку змінити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, що слугуватиме відповідною гарантією суду щодо його належної процесуальної поведінки.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя покладає на підозрюваного, передбачені у ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорту громадянина України..
Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
З урахуванням вказаної норми та у зв`язку з припиненням дії запобіжного заходу у вигляді застави, суд вважає за необхідне повернути заставодавцю ОСОБА_11 , грошові кошти внесені як застава.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 131, 132, 176, 179, 201, 376 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2020 року, у сумі 2 732 600 грн. 00 коп., що становить 1300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на особисте зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, крім паспорту громадянина України.

Повернути заставодавцю ОСОБА_11 суму застави, внесену 02.11.2020 року на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві. Код отримувача 26268059. Код банку отримувача 820172. Банк отримувача: Державна казначейська служба України, в розмірі 2 732 600 грн. 00 коп.

Строк дії ухвали визначити до 28.03.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 01.02.2021 року о 14.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1