ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2930/20 Справа № 186/658/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури на вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий, останній раз:

27 листопада 2018 року Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області за ст. 128, ч. 4 ст. 296, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України по сукупності вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року, остаточно призначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02 квітня 2020 року з 04 години 35 хвилин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишено без змін у вигляді тримання під вартою.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Як встановлено судом, 01 квітня 2020 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_7 проходячи біля буд. №11 по вул. Кобзаря м. Першотравенська Дніпропетровської області зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_9 . Між ними раптово виникла сварка, в ході якої ОСОБА_9 наніс ОСОБА_7 один удар рукою в ділянку обличчя. Після цього у ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 невизначеного ступеня тяжкості.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 01 квітня 2020 року, близько 23 години 30 хвилин, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 тримаючи в правій руці ніж, який мав при собі та з метою спричинення тілесних ушкоджень, раптово наніс ним ОСОБА_9 один удар ножем в область лівої частини грудної клітини, заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного проникаючого поранення лівої половини грудної клітини з гемотораксом та підшкірною емфіземою, перелому 5 ребра по передньо-пахвинній лінії зліва, яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі.
В іншій частині вирок суду прокурором не оскаржується.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що судом при призначенні покарання не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, наявність рецидиву, як обставини, що обтяжує покарання, а також те, що ОСОБА_7 під час судового розгляду не виявив щирого каяття у скоєному, намагався виправдати свої дії, повідомляючи суд про те, що потерпілий сам винен у тому, що сталося.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Засуджений в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечував, просив залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочину, не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_7 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень статті 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції повністю дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону щодо призначення покарання.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, при призначенні ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується, як тяжкий злочин, характери кримінального правопорушення, яке пов`язане із злочинами проти життя та здоров`я особи, виразилось у нанесенні потерпілому тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, об`єкт злочину здоров`я особи, та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, новий тяжкий злочин вчинив в період іспитового строку, задовільно характеризується за місцем проживання, не працює, неодружений, на утриманні має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, інвалідності не має.

Врахував і конкретні обставини кримінального провадження, а саме, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, обставини, які обтяжують покарання рецидив злочинів, а також, думку потерпілого, який питання про призначення розміру покарання залишив на розсуд суду, відсутність цивільного позову та призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, яке повністю відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи та особі обвинуваченого, а також, сприятиме меті покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження в подальшому вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим так і іншими особами.

А тому, виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність доводів прокурора про те, що судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання неналежним чином було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого.

Враховуючи, що при ухваленні вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону України, та ОСОБА_7 призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, з урахуванням обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 покарання є достатньо обґрунтованим та переконливим, а відповідно правильним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишенню без змін.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Першотравенського відділу Павлоградської місцевої прокуратури залишити без задоволення.
Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 22 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 1 ст. 121 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк - з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4