Справа № 159/4660/20
Провадження № 1-кс/159/1460/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області справу за скаргою ОСОБА_3 як потерпілого на постанову слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 30.06.20 р. про закриття кримінального провадження № 120 200 301 100 008 84, що внесене до ЄРДР 26.05.20 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Заявник 05.10.20 р. звернувся до суду із вище вказаною скаргою. Просить визнати дії слідчого, що полягають у закритті вказаного вище кримінального провадження, неправомірними; скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 26.05.20 р.. У обґрунтування доводів своєї скарги заявник зазначив, що за оскаржуваною постановою від 30.06.20 р., отриманою ним 25.09.20 р., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження, відомості у якому внесено у ЄРДР 26.05.20 р. за фактом викрадення його майна за ч. 1 ст. 185 КК України. Однією з підстав закриття кримінального провадження стало визнання його слідчим малозначним відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України. Вважає оскаржувану постанову незаконною. Покликаючись на ст. 92 КПК України, зазначає, що із його заяви про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що предметом злочину є його майно. Покликаючись на ч. 4 ст. 51 КУпАП, зазначає, що у нього викрадено майна на загальну суму 250 грн. Тому вважає, що таке протиправне діяння не є малозначним. Слідчим не оцінено завданої йому моральної шкоди. Покликаючись на ст. 11 КК України, зазначає, що слідчим не вжито належних та конкретних заходів до розшуку злочинця. Покликаючись на ст. 2 КПК України, зазначає, що слідчим не перевірено повідомлені ним у заяві факти, не допитано як свідків осіб, зазначених ним у заяві. Покликаючись на п. 7 ч. 3 ст. 92 КПК України, вважає, що оскаржувана постанова порушує його права як потерпілого. Просить скаргу задовольнити.

У судове засідання заявник не з`явився, хоча належно повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив.

Вважаю, що розгляд справи можливий у відсутності заявника, слідчого та прокурора.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 120 200 301 100 008 84, що внесене до ЄРДР 26.05.20 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що надане у розпорядження слідчого судді у прошнурованому та пронумерованому вигляді, однак, не скріплене печаткою чи підписом, а всього на 27 арк., приходжу до висновку, що скарга підставна та підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази про дату отримання копії оскаржуваної постанови заявником, тому вважаю, що строк на подання розглядуваної скарги ним не пропущено.

Так 30.06.20 р., дійсно, слідчим СВ Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 було винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження на підставі ч. 2 ст. 11 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відомості у ЄРДР у кримінальному провадженні було внесено 26.05.20 р. за заявою заявника про кримінальне правопорушення, з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України.

Слід чим також проведено огляд місця події 25.05.20 р., заявника визнано потерпілим у кримінальному провадженні 01.06.20 р., допитано як потерпілого тоді ж.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, при винесенні оскаржуваної постанови слідчий врахувала показання потерпілого та, лише з врахуванням цього розцінила майно таким, що має вартість, близьку до нижньої межі, що необхідна для досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Надалі слідчий надала доручення про проведення ряду слідчих (розшукових) дій в строк до 08.06.20 р..

Однак слідчий, попри те, що її доручення у повному обсязі виконано не було, винесла оскаржувану постанову.

Тому покликання заявника на неповне досудове розслідування, передчасність висновку слідчого, на даний час, з врахуванням вище наведеного, вважаю, надає підстави для задоволення скарги частково та скасування оскаржуваної постанови.

При цьому враховую, що відповідно до змісту ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про, зокрема:

1) скасування рішення слідчого;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Тому вимоги скарги про визнання дій слідчого неправомірними не ґрунтуються та вимогах чинного законодавства, скаргу слід задовольнити частково в частині вимог про скасування оскаржуваної постанови слідчого.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області ОСОБА_4 від 30.06.20 р. про закриття кримінального провадження № 120 200 301 100 008 84, що внесене до ЄРДР 26.05.20 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1