Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4999/19
Провадження № 1-кп/723/443/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2020 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Сторожинецького районного суду Чернівецької області кримінальне провадження, щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 13.08.2018 року біля 12 години 40 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW» моделі «530», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по вул. Чернівецькій в м. Сторожинець.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя вулиць Чернівецької та Косівської, водій ОСОБА_4 , проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях, не врахувавши дорожньої обстановки та не переконавшись, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на перехрестя, де допустив зіткнення з автомобілем марки « Peugeot » моделі « Partner », номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався по вул. Чернівецькій в напрямку м. Чернівці.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки « Peugeot» моделі « Partner », номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спричинені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, церебрального та цефалогічного синдрому, які у відповідності до висновку СМЕ № 202-Е-мд від 31.10.2018 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я та ступінь тяжкості підтверджений комісійною судово-медичною експертизою відповідно до висновку № 028 від 22.03.2019 року.

Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. 1.5, 2.3 (б) та 16.13, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та введених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:
- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п.16.13. перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейковоготранспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортними засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, та надав суду показання , якими підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, а саме те, що 13.08.2018 року біля 12 години 40 хвилин, керуючи автомобілем марки « BMW » рухався по вул. Чернівецькій в м. Сторожинець. На перехресті вулиць Чернівецької та Косівської допустив зіткнення з автомобілем марки « Peugeot ».

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася та надала до суду позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме :

-просила стягнути з цивільного відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України на користь ОСОБА_8 2854 грн. 30 коп. матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на її лікування;

-просила стягнути з ОСОБА_4 па користь ОСОБА_8 50 000 грн. моральної шкоди, пов`язаної з ушкодженням здоров`я завданням фізичного болю та душевних страждань.
Представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав дані позовні вимоги та просив їх задовольнити. Крім того просив обвинуваченого покарати на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився та надав до суду позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а саме :

-стягнути з цивільного відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України на користь ОСОБА_7 100 000 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля ;

-стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 101 016 грн.65 коп. матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля ;

-стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 20 000 тис. моральної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля та завданням душевних страждань.
Представник Моторного ( транспортного ) страхового бюро України ОСОБА_9 в судове засідання не зявився, просив розглянути справу без його участі та надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог про стягнення з Моторного ( транспортного ) страхового бюро України відмовити в повному обсязі.

Суд у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою усіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.65 КК України та п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при призначенні покарання за ст. 286 КК України суд має врахувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до ст.12 КК України, вчинений обвинуваченим злочин є злочином нетяжким. Крім того суд враховує і той факт, що даний злочин відноситься до злочинів скоєних по необережності .

При призначенні покарання обвинуваченому суд бере до уваги, що обвинувачений на ОСОБА_10 обліку в лікаря психіатра та нарколога не знаходиться , раніше не судимий , визнав повністю свою вину, щиро у вчиненому розкаявся, позитивно характеризується по місцю проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає:

- щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п.1ч.1ст.66 КК України ) ;

- молодий вік обвинуваченого (ч.2 ст.66 КК України ).

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням всіх встановлених обставин по кримінальному провадженню, особи яка його скоїла, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючої обставин, відшкодування частково шкоди цивільному позивачу ОСОБА_7 у сумі 1000 грн., враховуючи що злочин скоєний по необережності, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу.

Суд також враховує і ту обставину, що обвинуваченим було порушено правила дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду з її негативними наслідками. Але враховує, що обвинувачений займається перевезенням товару, від якого отримує кошти для власного забезпечення. Тому суд вважає що до ОСОБА_4 не слід застосовувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Вирішуючи цивільні позови потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Стаття 62 КПК України передбачає, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.

Правовий статус МТСБУ визначено в Законі «Про ОСЦПВВНТЗ». Так, за пунктом 39.1. статті 39 цього Закону МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Таке бюро є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 41 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» передбачено також перелік випадків, в яких регламентні виплати здійснюються саме МТСБУ за рахунок коштів з централізованих страхових резервних фондів чи з коштів фонду страхових гарантій.

Згідно з пунктом 41.1. статті 41 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Положення частини 1 статті 128 КПК України щодо можливості пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні, зокрема, до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за завдану шкоду, треба розуміти як можливість пред`явлення зазначеного позову до будь-якої особи (фізичної або юридичної), яка за законом виконує обов`язок з відшкодування шкоди, завданої підозрюваним (обвинуваченим чи неосудною особою), як це має місце у випадку з МТСБУ у справі, що розглядається. Вказане відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду викладеним в Постанові від 19.06.2019 року ( Справа №465/4621/16-к провадження № 13-24кс19)

В контексті частини 1 статті 128 КПК України юридичною особою, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого чи неосудної особи, може бути МТСБУ у випадках, передбачених статтею 41 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ». Адже МТСБУ виступає такою юридичною особою, яка за законом несе цивільну відповідальність перед особою, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди і яка має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити до неї цивільний позов.

Залучення МТСБУ як цивільного відповідача узгоджується зі статтями 62, 128 КПК України. Крім цього, таке тлумачення відповідає положенням статей 47, 48 Цивільного процесуального кодексу України, за якими здатністю особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільною процесуальною дієздатністю), так само як і можливістю бути позивачем та відповідачем у суді, наділені юридичні особи.

Таким чином, суд вважає, що цивільний позов може бути пред`явлено в межах кримінального провадження до МТСБУ як до цивільного відповідача, оскільки його зобов`язання витікають із положень Закону «Про ОСЦПВВНТЗ».

Згідно медичної карти стаціонарного хворого 8012/735 Сторожинецької ЦРЛ на ім`я ОСОБА_8 потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні в Сторожинецькій ЦРЛ з 13.08.2018 року по 23.08.2018 року включно. Кількість днів лікування 11.

Згідно медичної карти стаціонарного хворого № 12118/824 нейрохірургічного відділення ЛШМД м. Чернівці на ім`я ОСОБА_8 потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні з 31.08.2018 року по 11.09.2018 року включно. Кількість днів лікування 12.

Потерпілою ОСОБА_8 не збережено чеки на оплату послуг з діагностування, лікування та придбання ліків внаслідок того, що після отриманих травм потерпіла тривалий час перебувала в пригніченому стані, відчувала головні болі, втому, втрату можливості концентрації та забудькуватість.

Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 суд зазначає наступне.
Потерпіла ОСОБА_8 в цивільному позові просила суд стягнути з обвинуваченого на її користь грошову суму в розмірі 50 000 грн. моральної шкоди, також просила стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на її користь витрати, пов`язані з лікуванням потерпілої у відповідному закладі охорони здоров`я, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів в сумі 2854,30грн.
В наданому суду відзиві відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України визнав право позивача ОСОБА_8 на відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням потерпілої у відповідному закладі охорони здоров`я, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів в порядку ч. 2 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», про те зазначив що позивачем не надано доказів перебування в лікарняному закладі, в зв`язку з чим позовні вимоги не визнав повністю.
Згідно ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
При цьому встановлено, що мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті, тобто в мінімальному розмірі страхового відшкодування.

Відповідно до Висновку комісійної судово-медичної експертизи № 208 від 22.03.2019 року значиться що згідно медичної карти стаціонарного хворого 8012/735 Сторожинецької ЦРЛ на ім`я ОСОБА_8 остання перебувала на стаціонарному лікуванні в Сторожинецькій ЦРЛ з 13.08.2018 року по 23.08.2018 року включно, а згідно медичної карти стаціонарного хворого № 12118/824 нейрохірургічного відділення ЛШМД м. Чернівці на ім`я ОСОБА_8 вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 31.08.2018 року по 11.09.2018 року включно. Загальна кількість днів лікування становить 23 дні.

Законом України від 07 грудня 2017 року № 2246-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 3723,00 грн.

Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.

Таким чином, згідно до вимог ч.2, 3ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_8 має право на відшкодування шкоди пов`язану з її лікуванням.

Розмір відшкодування шкоди згідно до ч.2, 3ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» яка підлягає відшкодуванню потерпілій ОСОБА_8 складає 2854,30 грн.

Щодо позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

Потерпіла ОСОБА_8 в цивільному позові просила суд стягнути з обвинуваченого на її користь грошову суму в розмірі 50 000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, безсумнівним що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із фізичним болем та стражданнями, яких я зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та лікуванням, в зв`язку з чим вона змушена докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілій моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України що згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок обвинуваченого.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_8 , яких вона зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та лікуванням, в зв`язку з чим вона змушена була докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_8 в якості компенсації за заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 5000 грн., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 суд зазначає наступне.

Потерпілий ОСОБА_7 в цивільному позові просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь грошову суму в розмірі 101016,65 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля в тому числі 3200 грн витрат на проведення експертизи та 20 000 грн. моральної шкоди що полягає у його душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї чи близьких родичів; а також у душевних стражданнях, яких ОСОБА_7 зазнав у зв`язку із знищенням чи пошкодженням його майна а також просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на його користь грошову суму в розмірі 100 000 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля.

Обвинуваченим ОСОБА_4 в судовому засіданні була надана квитанція суду про часткову сплату у сумі 1000 грн. на корись потерпілого ОСОБА_7 для зменшення суми з 101016,65 грн. на 100016,65 грн. з розрахунком сплати 1000 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:
а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;

Відповідач Моторне (транспортне) страхове бюро України відзив не надав, представника для участі в справі не направив.

Відповідач, обвинувачений ОСОБА_4 позов не визнав з мотивів того, що ним було здійснено страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу, а відтак він не зобов`язаний відшкодовувати шкоду.

Згідно висновку № 89-10-18 експертного автотоварознавчого дослідження від 03.12.2018 року вартість відновлювального ремонту належного ОСОБА_7 автомобіля становить 314632,66 грн. З огляду на той факт, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля матеріальний збиток завданий ОСОБА_7 як власнику пошкодженого автомобіля експертом визначено в сумі 197 816,65грн.

В матеріалах справи відсутні та відповідачем ОСОБА_4 не надано доказів страхування своєї цивільної відповідальності.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_7 здійснено витрати на проведення експертизи які становлять 3200 грн, оплата яких проведена ОСОБА_7 , що підтверджується квитанцією № 969331 від 12.10.2018 року.

Загальна сума завданої ОСОБА_7 майнової шкоди становить 201016,65 грн.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 не була застрахована.

З 19.02.2016 року по 21.09.2019 рік було встановлені наступні розміри страхових сум (в межах яких МТСБУ здійснює регламентні виплати з цього Фонду):

100 000 грн., у випадку заподіяння шкоди майну потерпілих;

200 000 грн., у випадку заподіяння шкоди життю і здоров`ю потерпілих.

Відповідно до розподілу цивільно-правової відповідальності між страховиком та особою що спричинила шкоду відповідно до встановленого розміру відповідальності МТСБУ в розмірі регламентної виплати відшкодуванню підлягає:

За рахунок відповідача МТСБУ 100 000 грн.

За рахунок відповідача ОСОБА_4 101 016,65грн

Щодо позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Потерпілий ОСОБА_7 в цивільному позові просив суд стягнути з обвинуваченого на свою користь грошову суму в розмірі 20 000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

Суд вважає, безсумнівним, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 була спричинена моральна шкода, яка полягає в моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї матері потерпілої ОСОБА_8 , а також у душевних стражданнях, яких ОСОБА_7 зазнав у зв`язку із знищенням чи пошкодженням його майна в зв`язку з чим він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України що згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок обвинуваченого.

Враховуючи вимоги розумності, справедливості і співмірності завданої моральної шкоди, з огляду на ступінь та глибину моральних страждань потерпілого ОСОБА_7 , яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї матері потерпілої ОСОБА_8 , а також у душевних стражданнях, яких ОСОБА_7 зазнав у зв`язку із знищенням чи пошкодженням його майна в зв`язку з чим він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, суд знаходить можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_7 в якості компенсації за заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 2000 грн., що буде еквівалентним завданим моральним стражданням.

Також з обвинуваченого ОСОБА_4 , необхідно стягнути судові витрати на користь держави за проведення експертиз у сумі 3544 гривень .

Речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення за ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3 400 (три тисячі чотириста ) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до Моторно (транспортне) страхового бюро України та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з цивільного відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України на користь ОСОБА_8 2854 грн.30 коп. матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на її лікування.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 5000 грн. моральної шкоди, пов`язаної з ушкодженням здоров`я завданням фізичного болю та душевних страждань.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до Моторно (транспортне) страхового бюро України та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з цивільного відповідача Моторне (транспортне) страхове бюро України на користь ОСОБА_7 100 000 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля .

Стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 100 016 грн. 65 коп. матеріальної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 2 000 тис. моральної шкоди, пов`язаної з пошкодженням автомобіля та завданням душевних страждань.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення експертиз у сумі 3544 гривень на користь держави .

Речові докази :

-автомобіль марки марки «BMW» моделі «530», номерний знак НОМЕР_1 , який під розписку переданий на зберігання ОСОБА_4 залишитиу його користуванні ;

-автомобіль марки «Peugeot» моделі «Partner», номерний знак НОМЕР_2 ,який під розписку переданий на зберігання ОСОБА_7 залишитиу його користуванні.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 діб з моменту проголошення через Сторожинецький районний суд, а засудженому в тому ж порядку та в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя