Дата документу 24.09.2020 Справа № 554/8783/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001451 від 21.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001451 від 21.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 1 ст. 286 КК України, у якому просив накласти арешт на автомобіль «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 . Зберігання автомобілю «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 здійснювати на території майданчика зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 20.09.2020 року, близько 12.18 год. на 455 км +511 м автошляху «Київ-Харків-Довжанський» відбулось зіткнення автомобіля «Фольксваген Атлас», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з автомобілем «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок якого пасажир автомобіля «Фольцваген Атлас», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження.
20.09.2020 року в ході огляду місця події автомобілі «Фольксваген Атлас», р.н. НОМЕР_2 та «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 вилучені та передані на відповідальне зберігання до майданчику зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 на праві приватної власності належить громадянину ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Автомобіль «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України, може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене він відповідає критеріям зазначеним п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Крім того вказаний транспортирний засіб необхідний для проведення авто-технічної експертизи технічного стану.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

На підставі викладеного слідчий просить накласти арешт на вилучений автомобіль.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Власника майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти накладення арешту не заперечував.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001451 від 21.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Слідчим доведено, що автомобіль «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2020 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.09.2020 року, автомобіль «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Постановою слідчого від 21.09.2020 року, автомобіль «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001451 від 21.09.2020 року.
Як убачається з клопотання слідчого, накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане, знищене або пошкоджене. Крім того вказаний автомобіль необхідний для проведення відповідних судових експертиз.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину у кримінальному провадженні переконливими.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001451 від 21.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Фіат Добло», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1