Справа № 204/4728/20
Провадження № 1-кс/204/819/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_4 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх або малолітніх дітей не має, офіційно не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці, маючи умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, придбав предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет та поклав його в салон автомобіля, марки Mercedes S400 державний номерний знак Республіки Болгарія НОМЕР_1 , котрий перебував у його користуванні, тим самим порушуючи положення ст.39 Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкцію «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992.

Далі, 23.07.2020, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки Mercedes державний номерний знак НОМЕР_1 (Болгарська реєстрація) рухаючись по вул. Криворізьке Шосе в м. Дніпро, був зупинений навпроти будинку №2, екіпажем №0051 патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області через відсутність Української реєстрації для перевірки документів на підставі п.2.1 Правил дорожнього руху України. В подальшому, на питання працівників поліції про наявність у нього заборонених предметів, ОСОБА_4 відповів стверджувально та вказав про наявність у нього в шкіряній сумці чорного кольору, яка знаходилась під водійським сидінням в салоні вищевказаного автомобіля пістолету марки «BLOW TRZ 914». В ході проведення поверхневої перевірки, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції пістолет з маркуванням «BLOW TRZ 914» - НОМЕР_2 Cal. 9 mm P.A.K. чорного кольору. В подальшому, на місце події прибула СОГ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та 23.07.2020, в період часу з 13 години 33 хвилини по 15 годину 06 хвилину, поблизу будинку №2 по вул.Криворізьке Шосе в м. Дніпрі, слідчим СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в присутності двох понятих, проведено огляд місця події, в ході якого вилучено предмет схожий на вогнепальну зброю - гладкоствольний пістолет, виготовлений шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета «BLOW TRZ 914» - № НОМЕР_2 калібру 9 мм.

24.07.2020 у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами: повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; протоколом огляду місця події від 23.07.2020 року; речовими доказами, вилученими 23.07.2020 року під час огляду; протоколом обшуку автомобіля марки Mercedes державний номерний знак (Болгарська реєстрація) НОМЕР_1 ; речовими доказами, вилученими 23.07.2020 року під час огляду ТЗ; показами свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; показами свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; висновком експерта №70/70-251 від 21.12.2015 року; іншими доказами у їх сукупності.

Вказані обставини, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч.1 ст.263 КК України та яке згідно виду та розміру покарання, визначеного в санкції частини статті у відповідності до положень ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до семи років, вказують на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та свідчать про те, що: підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто наявний ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Про наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що він підозрюється у скоєнні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, тому є підстави вважати, що він усвідомлюючи невідворотність покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду. Крім того, підставою вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування є те, що останній не має стійких соціальних зв`язків та не має постійного місця мешкання на території м.Дніпро та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, в матеріалах досудового розслідування відсутні відомості, щодо наявності у ОСОБА_4 на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку. Отже ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з чим, у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу не може гарантувати його явку до органу досудового розслідування та/або суду. Також, підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення. Про наявність ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання на території м.Дніпро, офіційно не працює, що свідчить про відсутність офіційного джерела прибутку, а отже, підозрюваний ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігання спробі чого, передбачено п.5 ч.1 ст.177 КПК України. У зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у період з 20:00 до 07:00 години.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме існує ризик того, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання, за яке законом передбачене виключне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, з метою уникнення відповідальності за вчинене може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного, а отже, останній, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (справа «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, справа «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , що узгоджується з положеннями ст.178 КПК України.

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, а до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання нею процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що такою сумою застави необхідно визначити 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 175 760 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України на строк не більше 2 (двох) місяців. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваним відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

Таким чином, при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 врахована також правова позиція, викладена у рішенні ЄСПЛ у справі Харченко проти України, та розглянута можливість застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначено з урахуванням дійсних обставин вчиненого правопорушення та положень ч. 4 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 20 вересня 2020 року, включно.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у кримінальному провадженні у розмірі 175 760 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Чечелівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області та до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалу направити до Чечелівського відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області - для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1