№707/2706/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000326 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи загального захворювання (інвалідність встановлена строково), маючого зняту судимість, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_3 , 28.03.2020 року близько 15:00 години, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту по вул. Новопричистенській в м. Черкаси, придбав, а саме знайшов фольговий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору та поклав її у внутрішню кишеню своєх куртки, після чого перевіз її до с. Сагунівка, Черкаського району, Черкаської області.

В подальшому, 28.03.2020 року близько 17 години 15 хвилин, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції по вул. Черкаській, біля будинку №2 в с. Сагунівка, Черкаського району, Черкаської області, для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, та під час складання протоколу останній добровільно видав фольговий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка знаходилась у внутрішній кишені його куртки. Згідно висновку експерта №2/279 від 15.04.2020 року, вищевказана речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну (в перерахунку на амфетамін-основу) становить 0,2445 г, яку ОСОБА_3 зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Тобто, ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Так, дійсно ОСОБА_3 у своїй заяві від 09.12.10.2020 року беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Обвинувачений згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність волевиявлення обвинуваченого підтверджується захисником ОСОБА_4 .

Отже, учасники судового провадження не оспорюють обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи клопотання прокурора та надану обвинуваченим заяву, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є - щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

особливості й обставини вчинення кримінального проступку: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (власне вживання психотропної речовини), спосіб (знахідка), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (загроза здоров`ю обвинуваченого та добробуту суспільства);

відсутність обтяжуючих покарання обставин;

особу обвинуваченого, який є інвалідом ІІІ групи загального захворювання (інвалідність встановлена з 01.02.2020 року до 01.03.2020 року); на лікуванні у КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня ЧОР» у період з 1983 року по теперішній час не перебував; на обліку у лікарів психіатра та нарколога КНП «Черкаська ЦРЛ» ЧРР не перебуває; маючий зняті судимості; негативно характеризується за місцем проживання.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що вчинений кримінальний проступок не становить велику суспільну небезпеку, обвинувачений визнав свою вину у скоєному проступку, однак свідомо порушив правила поведінки, встановлені державою задля забезпечення здоров`я та добробуту нації, без реальних на то підстав, як наприклад: стан здоров`я чи помилка. Отже, ОСОБА_3 свідомо придбав шляхом «знахідки» психотропну речовину, і був впевнений, що у виявленому ним пакеті буде саме амфетамін, а не інша невідома речовина, яку б особа остерігалася вживати через невідомі властивості. Більш того, ОСОБА_3 знав місце, де знайти психотропну речовину, і знайшовши там останню, не викликав наряд поліції, та не звернувся сам до відділку поліції, перебуваючи в м. Черкаси, а поїхав додому, знаючи, що незаконно перевозить з собою психотропну речовину. Більш того, якби останній не був зупинений працівниками поліції, в результаті вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_3 не виявив би себе як правопорушника, який незаконно придбав, перевозив та зберігає при собі психотропну речовину. На осіб, які повідомили ОСОБА_3 , де можливо «знайти» амфетамін, обвинувачений працівникам поліції не вказав, і «розповсюджувачів» амфетаміну не викрив, отже фактично не співпрацював з органами дізнання. В подальшому вживаючи психотропну речовину, обвинувачений, під її дією міг вчинити протиправні дії.

При призначенні покарання, суд враховуює негативну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, трудову незайнятість, бездіяльність щодо лікування від наркотичної залежності, наявність знятих судимостей, відсутність міцних соціальних звязків, та за умови відмови обвинуваченого від проходження медичного огляду на стан алкогольного або наркотичного спяніння на час виявлення правопорушення, що свідчить про намір ОСОБА_3 приховати свій стан, задля уникнення більш суворого покарання, вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді арешту. Суд зауважує, що ОСОБА_3 не працевлаштований і не має офіційного доходу, у зв`язку з чим не має змоги сплатити штраф, а тому дана міра покарання не зможе бути реалізована, та може призвести до вчинення обвинуваченим правопорушень проти власності. Наявність у ОСОБА_3 інвалідності ІІІ групи, яка встановлена строково, не створить перешкод для відбування покарання, оскільки ОСОБА_3 протипоказана виключно важка фізична праця та праця в неблагоприємних метео та санітарно-гігієнічних умовах.

Покарання у виді арешту на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи ЄСПЛ: «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Цивільний позов не заявлено.

Майнова шкода не завдана.

З обвинуваченого необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені витрати за залучення експерта в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, у сумі 653,80 грн.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, у відношенні тих доказів по яким було надано суду відповідні постанови про їх визнання такими.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382,394 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.

Початок строку відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_3 , після набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі:

фольговий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін (маса психотропної речовини в перерахунку на амфетамін основу становить 0,2445 г), який після дослідження упаковано в упаковку в якій об`єкт надійшов на дослідження горловина якої опломбована пломбою з полімерного матеріалу №7676068 на якій пояснюючий напис: «ВЕ 2/729 від 15.04.2020», переданий до камери зберігання речових доказів Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів по справі на суму 653,80 грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання ними копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1