Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/259/20
Провадження № 1-кп/475/115/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020смт. Доманівка

Доманівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілої : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, раніше не судимого, працює по найму, проживає в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.03.2020року, близько 16:00 год., ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 , вирішив зайти до середини домоволодіння, щоб накопати металобрухту.

Реалізуючи задумане, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , зайшовши до неогородженої території домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , підійшов до вигрібної ями, з якої почав діставати металобрухт, який у подальшому помістив до білого полімерного мішка.

У цей час, до двору зайшла ОСОБА_5 яка зробила зауваження ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи, що його дії помічені ОСОБА_5 та носять відкритий характер, ОСОБА_4 закинув мішок з металобрухтом собі на спину, а металеву плиту взяв до рук та не зважаючи на зауваження останньої, з місця події зник, маючи змогу розпорядитися матеріальними цінностями на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 161 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив криінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна(грабіж).

Під час досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення від 08 квітня 2020року , згідно якої ОСОБА_5 визнав свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.186 КК України.. Матеріальну шкоду, спричинену злочином, обвинувачений відшкодував в добровільному порядку шляхом повернення викрадених речей. Сторони узгодили покарання обвинуваченому у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.(в редакції Закону чинного до 01.07.2020р.).

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_4 та потерпілій ОСОБА_5 ..

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження данної угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ст..ст. 468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що йому зрозуміла суть обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Крім того обвинувачений пояснив, що йому відомі права, передбачені законом, а також зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.. 476 КПК України, він згоден з видом покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні вищезазначеної угоди.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснила , що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст.. 473 КПК України та просить затвердити угоду.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, суд вважає, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, а також те, що обвинувачений розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а потерпілий - наслідки затвердження угоди , передбачені ст.. 473 КПК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж, ті, які передбачені в угоді.

Дослідивши надану суду угоду про примирення, врахувавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що угода відповідає вимогам ст.. 471 КПК України та містить визначену сторонами міру покарання, яка відповідає закону України про кримінальну відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, що була чинна на момент вчинення злочину, тобто до 01.01.2020р., і вважає достатніми наявних всіх правових підстав для затвердження цієї угоди про примирення.

Відповідно до ст.100 КПК України при постановлені вироку, речові докази підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст. . 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 08 квітня 2020року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000098 від 21.03.2020р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі пятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.( в редакції закону до 01.07.2020р.);

До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у виді- металобрухту та металевої двокамфорної плити, які перебувають на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , - залишити власнику .

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду ,шляхом подання апеляційної скарги, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1