Справа №: 398/3427/20
провадження №: 1-кп/398/475/20
УХВАЛА
Іменем України

"26" листопада 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в місті Олександрії клопотання у кримінальному провадженні № 0000366 про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, з початковою освітою, неодруженого, невійськовозобов`язаного, учня 8-го класу ЗНЗ 1-3 ступенів № 2 імені М.Горького Олександрійської міської ради Кіровоградської області, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не має визначеного місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру не застосовувались,

за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України ,

учасники справи:
прокурор ОСОБА_4 ,
особа, щодо якої передбачається застосування примусових заходів
виховного характеру - ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_5 ,
законний представник
особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів
виховного характеру ОСОБА_6 ,
потерпілий ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0000366 за фактом вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Судом встановлено, що 08 липня 2020 року приблизно о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_3 з дозволу ОСОБА_7 перебував в будинку останнього , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання, без будь-якого дозволу, з метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи на ділянці місцевості поруч із будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій умисел, незаконно заволодів мотоциклом марки «Musstang» чорного кольору, 2007 року випуску, TYPE: МТ 500-2, № двигуна НОМЕР_1 , № транспортного засобу НОМЕР_2 , циліндр 49 см кубічних, без реєстраційного номеру, середньою ринковою ціною, відповідно до висновку експерта судової автотоварознавчої експертизи № 2682 від 14.08.2020 року, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов у яких він експлуатувався (зберігався), станом на 08.07.2020 року складає 7533 гривень 00 копійок, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальних збитків на вищевказану суму.Після чого, привівши двигун у дію, на вказаному мотоциклі залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, а саме направився з села Червона Кам`янка Олександрійського району Кіровоградської області по автодорозі «Знам`янка - Луганськ - Ізварине» в напрямку міста Олександрія Кіровоградської області.

Своїми діями неповнолітній ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння , яке підпадає під ознаки ч.1 ст 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання зазначив, що є всі правові підстави для його задоволення.

Неповнолітній ОСОБА_3 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив обставини незаконного заволодіння мотоциклом, який належить потерпілому ОСОБА_7 .Запевнив суд, що в подальшому не буде вчиняти протиправних дій.

Законний представник ОСОБА_6 просить задовольнити клопотання прокурора, та запевнила суд, що буде більше уваги приділяти вихованню сина ОСОБА_3 .

Захисник неповнолітнього ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , просив суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні просив задовольнити клопотання прокурора, пояснив, що неповнолітній ОСОБА_3 знаходився у нього в гостях та залишився ночувати. Вночі він виявив відсутність як самого ОСОБА_3 , так і свого мопеда. На таксі він догнав ОСОБА_3 , який їхав по трасі на його мопеді , та забрав мопед. Претензій матеріального характеру до неповнолітнього та його батьків не має. Завдану шкоду йому повністю відшкодовано.

Крім даних, отриманих із показань неповнолітнього ОСОБА_3 та потерпілого, факт вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:
-протоколом огляду місця події від 03.08.2020р. підчас якого було оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;
-протоколом огляду місця події від 03.08.2020р. під час якого було оглянуто мотоцикл марки «Musstang», чорного кольору, TYPE: МТ 500-2, № двигуна НОМЕР_3 ,;
-протоколом огляду речей від 03.08.2020 р. під час якого було оглянуто мотоцикл марки «Musstang», чорного кольору, TYPE: МТ 500-2, № двигуна 1P39FMB 7G054157, № транспортного засобу НОМЕР_2 , циліндр на 49 см;
-протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 від 03.09.2020р.;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 від 03.09.2020р.;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 від 03.09.2020р.;
-висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи № 2682 від 14.08.2020р.

Заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_3 , який на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг віку кримінальної відповідальності, його законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_5 , враховуючи думку прокурора, перевіривши докази та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд прийшов до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст.22 КК України, не досяг віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст.105 Кримінального кодексу України, до неповнолітнього можуть бути застосовані примусові заходи виховного характеру у виді
1) застереження;
2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;
3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;
4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;
5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.
Аналіз вказаних норм ст.ст. 97,105 КК України свідчить про те,що примусові заходи виховного характеру є специфічними заходами,які можуть бути застосовані виключно до неповнолітнього. Вони застосовуються не лише за умови вчинення особою, яка після досягнення 11-річного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, а і якщо під час постановлення ухвали про застосування таких заходів, особа перебувала у неповнолітньому віці (ВС/ККС справа № 198/8/17 від 12.04.2018).
Згідно ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що знайшло підтвердження вчинення неповнолітнім ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України .
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 свою винуватість визнав та щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, примусові заходи виховного характеру не застосовувались, посередньо характеризуються за місцем проживання та навчання. На обліку у справах дітей Олександрійської міської ради не перебуває, на обліку у ювенальній превенції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області не перебуває.
На «Д» обліку у лікаря-нарколога ОСОБА_3 не перебуває.З 2010 року спостерігається у лікаря психіатра з приводу змішаного порушення поведінки та емоцій (синдром де ля Туретта). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 336 від 28.08.2020 ОСОБА_3 страждав і в даний час страждає комбінованим вокальним і множинними моторним тикозним розладом (синдром де ля Туретта), (відповідно МКХ-10, F-95.2), який не досягає ступені психозу та недоумства. Міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст. 19 ч. 1 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 14 років; згідно ст. 22 КК України не досягнув віку, з якого передбачена кримінальна відповідальність, отже він підпадає під критерії, зазначені в статті 97 КК України.

При призначенні примусових заходів виховного характеру, суд враховує обставини вчиненого, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу неповнолітнього, його характеристику, умови життя, виховання і поведінку, ставлення до вчиненого, відшкодування шкоди.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру у виді застереження.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 97, 105 КК України, ст.ст. 318, 322, 342-376, 498-501 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000366 від 03.08. 2020 року відносно неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,- задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження.
Речові докази:
-мотоцикл марки «Musstang», чорного кольору, TYPE: МТ 500-2, № двигуна 1P39FMB 7G054157, № транспортного засобу НОМЕР_2 , циліндр 49 см кубічних, який зберігається у потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем його фактичного проживання в АДРЕСА_2 (постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 03 серпня 2020 року та зберігальна розписка від 03 серпня 2020 року) - залишити за належністю у потерпілого.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: