Справа № 461/5538/20
Провадження № 1-кс/461/4645/20
УХВАЛА
про арешт майна
14.07.2020 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
У провадженні слідчого відділу Галицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження 0000065, відомості про яке 13.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Прокурор Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 звернулась в суд з клопотанням про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виявлено та вилучено 12.07.2020 дізнавачем сектору дізнання Галицького ВП ГН НП у Львівській області під час проведення огляду.

Слідчий клопотання мотивує тим, що 12.07.2020 до Галицького ВП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт працівника патрульної поліції про те, що 12.07.2020, близько 09:27 год., при перевірці документів у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що перебував на пр. Свободи, у м. Львові, виявлено посвідчення водія видане на його ім`я, яке ймовірно містить ознаки підробки.

12 липня 2020 інспектором СД Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, під час проведення огляду місця події в адмінбудівлі Галицького ВП ГУ НП у Львівській області, що розташована за адресою: місто Львів, вул. Мартовича, 2, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого РЕВ ДАІ МВС (місто Новгородківськ), з ознаками підробки.

13.07.2020 дізнавачем сектору дізнання Галицького ВП ГУ НП у Львівській області прийнято рішення про визнання вказаного посвідчення водія речовим доказом, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи вище викладене, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні слідчого, прокурора, а також, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, відчуження, використання речового доказу у кримінальному провадженні, оскільки такий має істотне значення для встановлення важливих обставин вчиненого кримінального правопорушення та в подальшому проведення необхідних судових експертиз

Прокурор в судове засідання не прибув, проте просив розгляд даного клопотання проводити у його відсутності, клопотання підтримує у повному обсязі та просять таке задоволити.

Слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання у відсутності особи, якій належить вказане посвідчення водія.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

А згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо , щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукувані, пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Частинами 1,2,3 та 6 ст.170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення , забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю, що з метою збереження речових доказів, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 - задоволити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке виявлено та вилучено 12.07.2020 дізнавачем сектору дізнання Галицького ВП ГН НП у Львівській області під час проведення огляду.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду, в порядку, передбаченому ст. 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1