Провадження № 1-кп/947/950/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР № 0002803 від 07.08.2019 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває в центрі реабілітації "Свобода" розташованого за адресою: м. Одеса, Прилиманське, вул. Оборона, 9, м.т. 063-530-76-17, раніше судимого:
-19.06.2014 року Київським районним судом міста Одеси за ст.ст. 186 ч.2,289 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.3,355 ч.1, 70 КК України до 3 років 1 місяцю позбавлення волі.
-20.05.2019 року Київським районним судом міста Одеси за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, штраф сплачено;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 06.08.2019 року о 13:00 год., обвинувачений ОСОБА_5 перебуваючи на території парковки ТЦ «Сіті Центр» за адресою: пр-т Небесної Сотні, 2, м. Одеса, де неподалік від центрального входу до вказаного торгового центру, на парковці для велосипедів побачив велосипед помаранчевого кольору, марки «CROSSRIDE», вартістю 1500 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_6 , яким обвинувачений ОСОБА_5 вирішив таємно заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення вказаного велосипеда, діючи повторно та з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_5 підійшов до вказаного велосипеда та діючи таємно, скориставшись тим, що вказаний велосипед не був пристебнутий замком до велопарковки, шляхом вільного доступу, таємно, відкотив його від велосипедної парковки.
Після чого обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 1 500,00 гривень.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 06.08.2019 року перебуваючи на парковці велосипедів, розташованої біля торгівельного центру «Сити Центр» таємно викрав велосипед, з велосипедної парковки торгівельного центру, та з місця вчинення злочину зник з викраденим велосипедом. У скоєному кається, крадіжки вчиняв у зв`язку з скрутним матеріальним становищем, просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , що він раніше судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, та відсутність обставин які обтяжують покарання, відсутність у потерпілої вимог матеріального характеру до обвинуваченого, враховуючи вищезазначені обставини, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Цивільний позов по справі не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0002803 від 07.08.2019 року, запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1