1Справа № 335/5595/20 1-кс/335/3378/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта вища, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що 13 червня 2020 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись разом з ОСОБА_7 біля диско-клубу «Галактика», що розташований по вул. Коса Пересип в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, маючи умисел на хуліганство, тобто на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, яка полягала у демонстрації та застосуванні травматичної зброї у громадському місці, діючи умисно, з метою грубого порушення громадського порядку, утримуючи при собі невстановлену травматичну зброю в своїх руках, здійснив декілька пострілів по автомобілю марки «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сріблястого кольору, який перебував під керуванням потерпілого ОСОБА_8 .

В цей час, ОСОБА_7 , також діючи умисно, з метою грубого порушення громадського порядку, який мав при собі травматичну зброю, а саме пістолет «Форт 12», утримуючи його в свої руках, здійснив декілька пострілів по автомобілю марки «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , сріблястого кольору, який перебував під керуванням потерпілого ОСОБА_8 .

Після чого, знаходячись біля диско-клубу «Галактика» по вул. Коса Пересип в смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області, продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_7 , кулаком правої руки, наніс один удар в область лівого ока ОСОБА_9 . Далі остання закрила своє обличчя двома руками, а ОСОБА_7 наніс рукояткою наявного у нього пістолета, численні удари в область обох рук, чим, згідно висновку судової медичної експертизи №197-М від 09.07.2020 спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Прокурор посилаючись на те, що 14.08.2020 року спливає строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , однак завершити досудове розслідування до визначеного строку не виявляється за можливе, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести ряд процесуальних та слідчих дій, підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 не вбачається, через те що ризики, враховані судом при обранні відносно нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту не зменшилися, просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 .

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали на підставах, викладених у клопотанні, просять його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисником підозрюваного заявлено клопотання в порядку ст. 201 КПК України про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистої поруки депутата Запорізької міської ради ОСОБА_10 , посилаючись на відсутність ризиків відповідно до ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні, та даний запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладений на нього обов`язків.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час судового розгляду встановлено, що СУ ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000082 від 13 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

13 червня 2020 року за даним фактом СВ Кирилівського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

13 червня 2020 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 затримані в порядку ст. 208 КПК України.

14 червня 2020 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

14 червня 2020 року відносно підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 діб, тобто до 14.08.2020 включно.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.
Аналізуючи наведені стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження можливо дійти висновку, що вони містять відомості про ймовірну причетність підозрюваного ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину, однак така причетність має бути перевірена органом досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження.

Представлені докази на даному етапі не можуть стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені Кримінального процесуального кодексу України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Щодо обґрунтованості наведених стороною обвинувачення ризиків.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя не у повній мірі може погодитися з існуванням ризиків, про які вказує слідчий та прокурор, виходячи за наступного.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року), одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. А у справі «Мамедова проти Росії» (№ 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року) Європейський суд дійшов висновку, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Як вказує сторона обвинувачення, усвідомлюючи можливість реального позбавлення волі за вчинене кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, що свідчить про наявний ризик, передбачений пунктом 1 частиною першою ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п. 1 ст. 177 КПК України доводиться з огляду на початкову стадію досудового розслідування, що також відображено у рішенні ЄСПЛ у справі «Яжинський проти Польщі» («Jarzynski v. Poland», § 43).

Окрім цього, сторона обвинувачення вказує на ризик ймовірного впливу на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, проте вказане твердження можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування з певними особами у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

За викладених обставин, вбачається, що клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 , встановлено, що він має постійну реєстрацію та місце проживання, має позитивні характеристики, має родину, існують міцні соціальні зв`язки, соціально адаптований, раніше не судимий, є приватним підприємцем.
Отже, долучені до клопотання докази, в своїй сукупності не можуть переконливо свідчити про наявність підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, аналізуючи поведінку підозрюваного під час виконання ним ухвали слідчого судді, щодо обраного запобіжного заходу, слідчий суддя встановив, що останній беззастереження виконує покладені на нього обов`язки, що підтверджується поясненнями в судовому засіданні слідчим.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт на певний час доби.

Під час розгляду клопотання слідчому судді від сторони захисту надійшла заява про те, що депутат Запорізької міської ради ОСОБА_10 виявив бажання про особисту поруку відносно підозрюваного, у зв`язку з чим просили заслухати в судовому засіданні заяву про особисту поруку.

В судовому засіданні заслухано ОСОБА_10 , який зазначив, що має особисті зв`язки з підозрюваним та моральний вплив на нього, завдяки чому зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, також зазначив, що характеризує ОСОБА_5 позитивно, та він ознайомлений з обов`язками та наслідками порушення підозрюваним процесуальних обов`язків.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Визначаючи в якості поручителя ОСОБА_10 слідчий суддя виходить з наступного.

ОСОБА_10 є депутатом Запорізької районної ради, є особою, яка заслуговує на особливу довіру, має особисті зв`язки з підозрюваним ОСОБА_5 та моральний вплив на нього, завдяки чому зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, в його заяві містяться відомості, які характеризують позитивно підозрюваного та він ознайомлений з обов`язками та наслідками порушення підозрюваним процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як особиста порука, тому клопотання захисника підозрюваного підлягає задоволенню.

Також, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього декілька обов`язків.

Керуючись, ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 про продовження строку домашнього арешту ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України залишити без задоволення.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Визначити поручителем підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_10 депутата Запорізької міської ради.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідального органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Встановити підозрюваному ОСОБА_5 строк виконання покладених на нього обов`язків два місяця, тобто до 12 жовтня 2020 року.

Роз`яснити поручителю ОСОБА_10 , що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семі років, та що він поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язується за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; роз`яснити його право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою відповідальність, та необхідність у цьому разі забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування чи до суду з метою вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу; а також роз`яснити, що у разі невиконання ним взятих на себе обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1