печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
20.10.2020 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор/слідчий не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 від 28.07.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду начальника СРПП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, будучи керівником структурного підрозділу державного правоохоронного органу, будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, вимагав та отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 5000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 16.10.2020 складає 141 683 грн., за вплив на начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо прийняття рішення про продовження строку договору оренди земельної ділянки площею 40,9285 Га, кадастровий номер: :04:000:0415, розташованої на території Червоногребельської сільської ради (за межами населеного пункту), Чечельницького району, Вінницької області, на 7 років з розміром орендної плати 12 % на рік від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Вказані дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Крім того, слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду начальника СРПП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, будучи керівником структурного підрозділу державного правоохоронного органу, будучи представником влади та службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою з невстановленою на даний час особою, діючи з прямим умислом та з корисливих мотивів, використовуючи владу та службове становище, вимагав та отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду за сприяння у видачі посвідчення водія НОМЕР_1 , категорії «В1», «В» від 17.09.2020 в сумі 200 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 17.09.2020 становило 5 624 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Вказані дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

16.10.2020 о 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

16.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

16.10.2020 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 15.10.2020 (справа № 757/44637/20-к) проведено обшук транспортного засобу, а саме автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким постійно користується підозрюваний ОСОБА_5 та який зареєстрований за ОСОБА_8 (дружиною ОСОБА_5 ).

В ході обшуку виявлено та вилучено:

- блокнот з рукописними записами в твердій обкладинці;

- флеш-носій USB «Silicon Power» об`ємом 32 Gb.

Крім того, 16.10.2020 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 15.10.2020 (справа № 757/44636/20-к) проведено обшук в приміщенні Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Бершадь, Вінницької області, вул. Будкевича, 13, у службовому кабінету підозрюваного ОСОБА_5 .

В ході обшуку виявлено та вилучено:

- системний блок персонального комп`ютера ОСОБА_5 чорного кольору з наявним написом на тильній панелі «GRESSO».

Постановою старшого слідчого першого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених військовослужбовцями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000618 від 28.07.2020.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також, 16.10.2020 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 15.10.2020 (справа № 757/44637/20-к) проведено обшук транспортного засобу, а саме автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким постійно користується підозрюваний ОСОБА_5 та який зареєстрований за ОСОБА_8 (дружиною ОСОБА_5 ).

В ході обшуку виявлено та вилучено кошти:

- купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень в кількості 29 штук, загальною сумою 14 500 грн.;

- купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 3 штук, загальною сумою 600 грн.;

- купюри номіналом 100 (сто) гривень в кількості 2 штук, загальною сумою 200 грн.;

- купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 1 штуки;

- купюра номіналом 20 (двадцять) гривень в кількості 1 штуки;

- купюра номіналом 10 (десять) гривень в кількості 1 штуки;

- купюра номіналом 10 (десять) доларів США в кількості 1 штуки.

Слідчий в клопотанні зазначив, що відповідно до санкції статті, у разі засудження ОСОБА_5 за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, останньому загрожує додаткове обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна.

Слідчий вказав, що з метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження, виникла обґрунтована необхідність в накладенні арешту на вказане майно підозрюваного, з метою забезпечення у майбутньому конфіскації майна за вироком суду згідно санкції ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного та недопущення його відчуження, вбачається наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного, зокрема кошти: купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень в кількості 29 штук, загальною сумою 14 500 грн.; купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 3 штук, загальною сумою 600 грн.; купюри номіналом 100 (сто) гривень в кількості 2 штук, загальною сумою 200 грн.; купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 1 штуки; купюра номіналом 20 (двадцять) гривень в кількості 1 штуки; купюра номіналом 10 (десять) гривень в кількості 1 штуки; купюра номіналом 10 (десять) доларів США в кількості 1 штуки з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, власником якого є підозрюваний ОСОБА_5 .

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання про задоволення клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вищезазначене майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, та з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно (кошти, речі та документи), яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та було вилучене в ході проведення обшуку 16.10.2020, а саме: блокнот з рукописними записами в твердій обкладинці, флеш-носій USB «Silicon Power» об`ємом 32 Gb, системний блок персонального комп`ютера ОСОБА_5 чорного кольору з наявним написом на тильній панелі «GRESSO», з метою забезпечення збереження речових доказів., а також на кошти в сумі 15380 грн. та 10 доларів США, а саме:

- купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень в кількості 29 штук, загальною сумою 14 500 грн.;

- купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 3 штук, загальною сумою 600 грн.;

- купюри номіналом 100 (сто) гривень в кількості 2 штук, загальною сумою 200 грн.;

- купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 1 штуки;

- купюра номіналом 20 (двадцять) гривень в кількості 1 штуки;

- купюра номіналом 10 (десять) гривень в кількості 1 штуки;

- купюра номіналом 10 (десять) доларів США в кількості 1 штуки.

з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1