Cправа № 127/538/21
Провадження № 1-кс/127/236/21
У Х В А Л А
Іменем України
12 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управлiння поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 12 січня 2021 року звернулася до суду з клопотанням, погодженим із прокурором ОСОБА_6 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Вказане клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управлiння поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000873 від 06.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.10.2020, близько 17.00 год., ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 перебуваючи на території «Західного автовокзалу» по вул. Хмельницьке шоссе в м. Вінниці побачили раніше невідомого ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 виник спільний умисел на заволодіння майном ОСОБА_8 шляхом зловживання його довірою та вони усно домовились між собою про спільне вчинення кримінального правопорушення, вступивши таким чином у попередню злочинну змову.

Реалізовуючи вказаний спільний злочинний умисел та вищевказану попередню змову, діючи умисно, з корисливими мотивом та метою, опираючись на дії один одного, ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_8 та завела з ним розмову, таким чином бажаючи викликати у нього дружні відносини. Викликавши довірливі стосунки у ОСОБА_8 , ОСОБА_5 попрямувала разом ним до кафе, що розташоване на території «Західного автовокзалу» кафе-бар «Coca-Cola» по АДРЕСА_2 .

В подальшому, під час спільного відпочинку з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 зловживаючи довірою, з корисливих мотивів, керуючись жагою наживи та незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, з метою незаконного збагачення, під приводом тимчасового користування, взяла у ОСОБА_8 його майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung G 7», моделі «Galaxy J 7 16 GB» з ІМЕІ: НОМЕР_1 та гаманець з банківськими картками та грошовими коштами, який не мала на меті повертати. Бажаючи покинути місце вчинення кримінального правопорушення та довести свій спільний зі ОСОБА_7 злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок майна ОСОБА_8 до кінця, ОСОБА_5 , маючи при собі мобільний телефон «Samsung G 7», моделі «Galaxy J 7 16 GB» та гаманець з грошима в розмірі 400 грн., банківськими картками «Приватбанк», «Альфа-Банк» та «Райфайзен банк Аваль», покинула місце вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_7 в цей час, підійшовши до ОСОБА_8 відволік його увагу на вчинення кримінального правопорушення та згодом теж покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_5 , направились до найближчого банкомату, де з банківської картки «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 зняли грошові кошти в розмірі 2 400 грн. та за допомогою мобільного телефону ОСОБА_8 марки «Samsung G 7», моделі «Galaxy J 7 16 GB» з ІМЕІ: НОМЕР_1 який відповідно до висновку експерта №7797/20-21 вартістю 1622, 50 грн. та банківської картки «Приватбанк» з номером НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_8 отримали онлайн-кредит у ТОВ «Кредит Плюс» на суму 3 000 грн., а також грошима в розмірі 400 грн. розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 7 422, 50 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка смт. Шпиків Тульчинського району Вінницької області, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима.

В ході досудового розслідування 29.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні нею вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст.190 КК України, а саме, шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що ОСОБА_5 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, оскільки відразу після вчинення вказаного кримінального правопорушення остання, усвідомлюючи, що їй загрожує кримінальна відповідальність, залишила місце проживання.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки остання не має постійного місця роботи, веде антигромадський спосіб життя.

ОСОБА_5 , вчинила умисне кримінальне правопорушення, а саме шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, яке карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваної і те, що вона, перебуваючи на волі, може продовжити свою злочину діяльність з метою незаконного збагачення, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходів. Також, остання не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування, тому обрання відносно неї будьякої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а без її участі закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим.

На підставі викладеного слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

Відповідно до частини третьої статті 189 КПК України розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вищенаведене судовий розгляд здійснювався за фіксації процесу технічними засобами.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з частиною другою статті 188 КПК України це клопотання може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до частини другої та четвертої статті 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1)підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2)одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 КПК України.

Згідно зі статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів справи вбачається, що 06.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000873 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обгрунтовуючи клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , слідчим зазначено про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. У зв`язку з відсутністю підозрюваної ОСОБА_5 за місцем свого проживання, 29.12.2020 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, було вручено її матері ОСОБА_9 .

12.01.2020 слідчим одночасно із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 . Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що ОСОБА_5 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, оскільки відразу після вчинення вказаного кримінального правопорушення остання, усвідомлюючи, що їй загрожує кримінальна відповідальність, залишила місце проживання.

Крім того, існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки остання не має постійного місця роботи, веде антигромадський спосіб життя. ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходів. Також, остання не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування, тому обрання відносно неї будьякої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а без її участі закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим.

Відповідно до частини другої статті 190 КК України шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому - карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Отже, санкцією частини другої статті 190 КК України передбачено можливість застосування до винної особи покарання у вигляді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Відповідно до частини першої статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При цьому, частиною другою статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 :

- раніше не судима;

- санкція частини другої статті 190 КК України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Отже, судом встановлено, що жоден з пунктів частини другої статті 183 КПК України, за наявності яких до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в даному випадку немає місця, а відтак слідчим подано, а прокурором погоджено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке не ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, як уже зазначалося, відповідно до частини четвертою статті 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що правовою підставою для застосування до ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є пункт 3 частини другої статті 183 КПК України.

Однак, такі посилання прокурора є безпідставними, оскільки за правилами визначеними пунктом 3 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, тоді, як уже зазначалося, санкція частини другої статті 190 КК України, яка інкримінується ОСОБА_10 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Таким чином, оскільки кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно раніше не судомої особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, враховуючи положення частини четвертої статті 189 КПК України, правові підстави для надання дозволу на затримання такої особи, з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, відсутні.

Крім того, прокурором у судовому засіданні та слідчим у клопотанні зазначалось про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що ОСОБА_5 може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, оскільки відразу після вчинення вказаного кримінального правопорушення остання, усвідомлюючи, що їй загрожує кримінальна відповідальність, залишила місце проживання, на неодноразові виклики до слідчого та прокурора не з`являється.

Однак, доказів на підтвердження того, що слідчим та/або прокурором ОСОБА_10 викликалася для проведення слідчих дій до клопотання слідчим не додано, а відтак відсутні достатні підстави вважати, що підозрювана переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Таким чином, оскільки в судовому засіданні встановлено, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ґрунтується на вимогах статті 183 КПК України, а також враховуючи те, що матеріали клопотання не місять належних доказів ухилення ОСОБА_5 від органів досудового розслідування, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 107, 177, 178, 187-190, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя