27.08.2020
Справа № 642/8050/19
Провадження № 1-кп/642/201/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

27 серпня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

встановив:
Проведення подальшого судового розгляду справи є неможливим у зв`язку з відсутністю судді ОСОБА_6 , який перебуває на лікарняному, та судді ОСОБА_7 , який перебуває у відпустці.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 3 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», який продовжувався ухвалами суду, та продовжено по 5 вересня 2020 року включно.
Закінчити судовий розгляд до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинуваченого є неможливим.

Законом України №№ 558-IX від 13 квітня 2020 року «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

Розгляд окремих питань під час судового провадження здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до нього вказаного запобіжного заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор ОСОБА_3 просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів, посилаючись на наявність передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя потерпілого, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення особливо тяжкого злочину, не працює, не має постійного місця проживання.

Захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід. При цьому ОСОБА_5 послався на практику Європейського суду з прав людини. Зазначив, що він має місце проживання, не має наміру переховуватись від суду, вчиняти інші злочини вказані ризики прокурором не доведені. Крім того, він не згоден з правовою кваліфікацією його дій, вважає, що з його боку мав місце самозахист.

Розглядаючи питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою суд виходить з такого.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з інформаційної довідки щодо наявності судимостей та довідки про звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_5 раніше судимий, а саме:

-23.03. 2001 Жданівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.206 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; зі сплатою штрафу у розмірі 170 грн.,

- 02.10.2002 Кіровським міським судом Донецької області за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України в силу ч.1 ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Никитівського районного суду м. Горловки Донецької області від 29.09.2006 невідбутий строк 2 роки 4 місяця 27 днів замінено на обмеження волі; звільнений 06.04.2007 умовно-достроково на невідбитий строк 1 рік 10 місяців 3 дні;

- 31.10.2007 Жданівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України в силу ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.01.2010 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 23 дні;

27.08.2010 вироком Жданівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України в силу ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 31.05.2013 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 17 днів.

-12.04.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з відбуттям строку покарання 30.07.2019.

Таким чином, він судимий за вчинення ряду тяжких злочинів та особливо тяжкий злочин замах на умисне вбивство, неодноразово був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак через нетривалий строк знову вчиняв злочини, та у даній справі обвинувачується у вчиненні 2 жовтня 2019 року через 2 місяці після звільнення з місць позбавленні волі - особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя людини.

Санкцією ч.2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Міцних соціальних зв`язків ОСОБА_5 не має, постійного місця проживання немає, проживав в орендованому житлі.

Наведені обставини свідчать про наявність щодо ОСОБА_5 ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час відсутній, оскільки потерпілий допитаний. Відсутній і ризик незаконного впливу на недопитаних свідків, враховуючи, що від допиту нез`явившихся свідків прокурор відмовився

Посилання обвинуваченого на наявність інвалідності, інші обставини не є достатніми підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи наведені дані про його особу та тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, оскільки наведені передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики, з урахуванням наведених даних, є достатніми для висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Судовий розгляд триває, висновки щодо допустимості доказів, правової кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності (недоведеності) його вини суд надасть в нарадчій кімнаті при постановленні вироку.

Враховуючи наведене, підстави для пом`якшення запобіжного заходу відсутні.

За таких слід продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 183, 197, п.1 ч.2 ст. 322, ст.ст. 331, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Судовий розгляд відкласти на 16 жовтня 2020 року 11 год. 30 хвил. у зв`язку з хворобою судді ОСОБА_6 та перебуванням у відпустці судді ОСОБА_7 .

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, по 25 жовтня 2020 року включно.
Строк дії даної ухвали в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою - по 25 жовтня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена лише в частині продовження строку тримання під вартою до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня оголошення, а обвинуваченим- з дня вручення йому копії ухвали.

В інший частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя - ОСОБА_1