Справа № 304/792/20 Провадження № 1-кп/304/233/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 07 березня 2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

на розгляді Перечинського районного суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою Перечинського районного суду від 09 липня 2020 року вказане кримінальне провадження призначене до судового розгляду.

04 вересня 2020 року прокурор Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свою позицію мотивує тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, вчинив повторно новий умисний злочин проти власності. Прокурор вважає, що наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою потерпілого, протоколами огляду місця події та домогосподарства, в ході якого було вилучено викрадені речі, протоколами допиту свідків, проведеними експертизами тощо. 09 липня 2020 року ухвалою Перечинського районного суду обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 вересня 2020 року включно із можливістю внесення застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Так, ОСОБА_4 є раніше судимим та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років, вчинив даний злочин під час іспитового строку, встановленого вироком Перечинського районного суду від 07 червня 2019 року. Отже прокурор вважає, що необхідність застосування стосовно обвинуваченого зазначеного запобіжного заходу обумовлена тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду, впливання на потерпілих та існує ризик його протиправної поведінки у майбутньому. Зазначає, що продовження існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення, зокрема тим, що у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, він офіційно ніде не працевлаштований, його майновий стан незадовільний, що дає прокурору підстави вважати, що одним із основних джерел існування є вчинення аналогічних злочинів проти власності, а тому перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність. На підставі наведеного прокурор просила клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила таке задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечили.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, претензій до ОСОБА_4 не має.

Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, необхідні для вирішення поданого клопотання, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст. 176 цього Кодексу запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, у судовому засіданні встановлено, що 07 березня 2020 року матеріали досудового розслідування за повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 16 квітня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 червня 2020 року із визначенням розміру застави, який ухвалою слідчого судді від 04 червня 2020 року був продовжений до 13 липня 2020 року.

Крім цього встановлено, що ухвалою Перечинського районного суду від 09 липня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06 вересня 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн. У разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, постановлено покласти на ОСОБА_4 ряд обов`язків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Так, на даний час будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суду також не надано доказів, які б свідчили про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 залишаючись на волі, не буде ухилятись від суду, не надано доказів на підтвердження міцності його соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність постійного місця роботи, належних доказів про репутацію, майновий стан. Навпаки, суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондуються з характером суспільного інтересу, тобто визначеними у кримінальному процесуальному законі конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого та свідків, у зв`язку з чим з плином часу не втратили актуальності.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

Так, Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

З огляду на наведене, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до шести років, враховує особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення під час іспитового строку за вироком Перечинського районного суду від 07 травня 2019 року, офіційно не працевлаштований, неодружений, постійного джерела прибутку не має, і його соціальні зв`язки.

Заслухавши учасників судового засідання, враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що майже всі обставини, які були враховані під час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу продовжують існувати і на даний час, судове провадження триває, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може ухилятися від явки до суду та виконання процесуальних рішень, а також перешкоджати встановленню істини у справі, а також з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, останньому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту порівняно із взяттям під варту буде недостатньо ефективним для запобігання ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 197 цього Кодексу строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 60 (шістдесяти) днів із визначенням розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 п. 1 підпункт «с» Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 29 Конституції України, ст. ст. 22, 26, 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою до 02 листопада 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн.

У разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора, суду за їх першою вимогою;

2) повідомляти прокурора, суд про зміну місця проживання;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає без дозволу прокурора, суду.

Роз`яснити, що у разі внесення застави та невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 02 листопада 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Копію ухвали суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1