Провадження № 1-кс/127/9477/20
У Х В А Л А
Іменем України
28 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
підозрюваного: ОСОБА_4
захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 28.09.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що досудовим слідством встановлено, що 08 годині 50 хвилин 30 серпня 2020 року водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD TRANSIT», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Заводській в с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області в напрямку с. Чернятин, поблизу будинку № 6, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_7 , який рухався по краю проїзної частини дороги в попутному напрямку, ведучи велосипед «Україна» у руках, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду, внаслідок чого допустив наїзд останнього.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №103 від 21.09.2020, ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: на голові рани, садни на обличчі та крововиливи у м`які тканини волосистої частини голови відповідно лівій скроневій ділянці, фронтального перелому кісток основи черепу, розповсюджених субарохноїдальних крововиливів, крововиливів у шлуночки мозку; на грудях численні двосторонні переломи ребер подвійного перелому хребта в грудному відділу з ушкодженням спинного мозку, забою обох легень; на животі численні розриви печінки, крововилив у заочеревинний простір, садна на животі; на кінцівках численні відкритті переломи та садна кінцівок. Смерть ОСОБА_7 , настала від зазначеної сполучної травми тіла, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебуває у причинному зв`язку із смертю. При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у концентрації 0.50/00 у крові та 0.90/00 у сечі. Така концентрація етанолу в його крові за життя, могла відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння.

Згідно висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №629 від 16.09.2020, у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «FORD TRANSIT», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент експертного огляду експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено.

Згідно висновку авто-технічної транспортно-трасологічної експертизи №652 від 16.09.2020, в даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «FORD TRANSIT», ОСОБА_4 з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість руху автомобіля «FORD TRANSIT», яка відповідає довжині видимих зафіксованих слідів гальмування коліс автомобіля «FORD TRANSIT», визначається рівною біля 55.4-57.9 км/год. В ситуації, яка склалась, в діях водія автомобіля «FORD TRANSIT» ОСОБА_4 вбачаютсья невідповідності вимогам п.п 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху. Дії водія ОСОБА_4 , що не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:

- 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди»;
- 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Порушення водієм ОСОБА_4 п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо воно спричинило смерть потерпілого.

У вчиненні даного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, не одружений, тимчасово не працюючий, раніше не судимий.

ОСОБА_4 24.09.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Як зазначає слідчий, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП від 30.08.2020;

- висновком судово-медичної експертиз № 103 від 21.09.2020;

- протоколами проведених слідчих експериментів за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ;

- висновком експертизи технічного стану транспортного засобу № 629 від 16.09.2020;

- висновком авто-технічної експертизи № 652 від 16.09.2020;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Підозрюваний офіційно не працевлаштований, відповідно не має достатньо міцних соціальних зав`язків.
В ході судового розгляду ще не допитані свідки та потерпілий, що не виключає можливості впливу на вказаних осіб з метою ухилення від покарання. Таким чином, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину, тяжкість та вид ймовірного покарання, наслідки у вигляді загибелі особи, а також сукупність характеризуючих даних, соціальних зв`язків та інших чинників, орган досудового слідства вважає, що єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Застосування вказаного запобіжного заходу запобігатиме можливим спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На підставі вищевикладеного та беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, а також те, що внаслідок даного кримінального правопорушення загинула людина, наявності вище перелічених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовільнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання та просили у задоволенні клопотання відмовити, зважаючи на те, що підозрюваний визнає свою вину, відшкодував шкоду потерпілому, має цивільну дружину, а також має дитину на утримання якої сплачує аліменти, а також те, що підозрюваний співпрацює з органом досудового розслідування.
Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000308, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи, 30.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000308 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що 08 годині 50 хвилин 30 серпня 2020 року водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD TRANSIT», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Заводській в с. Северинівка Жмеринського району Вінницької області в напрямку с. Чернятин, поблизу будинку № 6, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_7 , який рухався по краю проїзної частини дороги в попутному напрямку, ведучи велосипед «Україна» у руках, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду, внаслідок чого допустив наїзд останнього.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події.
24.09.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000308, протоколу огляду місця ДТП від 30.08.2020; висновку судово-медичної експертиз № 103 від 21.09.2020; протоколів проведених слідчих експериментів за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ; висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 629 від 16.09.2020; висновку авто-технічної експертизи № 652 від 16.09.2020; наданих в судовому засіданні пояснень підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.
При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175, ECHR 2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).
Відповідно до частини першої та другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, перебуває у громадянському шлюбі, має на утриманні сина 2011 року народження, працює неофіційно, раніше не судимий.
Крім того, ОСОБА_4 відшкодував шкоду потерпілим, що підтверджується відповідними розписками, копії яких долучено до матеріалів справи.
На даний час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи без запобіжного заходу, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан підозрюваного, місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Беручи до уваги те, що підозрюваний має цивільну дружину, працює, хоч і без офіційного оформлення трудових відносин, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, а також враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що з метою забезпечення покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також з метою запобіганню ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України, клопотання слідчого необхідно задовольнити частково та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.
Крім того, суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні підозрюваний та його адвокат повідомили, що ОСОБА_4 відшкодував матеріальну шкоду потерпілим, надавши на підтвердження відповідні розписки, повністю визнає вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 просив суд не застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки це не дозволить йому працювати та матеріально забезпечувати свою сім`ю.
Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, беручи до уваги міцність соціальних та родинних зв`язків підозрюваного, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя дійшов висновку про достатніcть підстав для переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.
З огляду на вказане, суд враховує вимоги статті 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України та надасть можливість підозрюваному працювати.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 181, 186, 193, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 листопада 2020 року.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час;
- не залишати місце проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та перебуває (м. Вінниця та Вінницька область), без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала про застосування домашнього арешту до ОСОБА_4 діє до 24 листопада 2020 року.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя