Справа № 201/1236/16-к
1-кп/206/9/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання про продовження обраної дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі по кримінальному провадженню під № 0000522, відомості про яке внесені до ЄРДР від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

В провадження Самарського районного суду м. Дніпропетровська з Апеляційного суду Дніпропетровської області, в порядку ст. 34 КПК України, 23.04.2018 надійшли матеріали кримінального провадження під № 0000522 від 19.12.2012 відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

16.01.2021 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор частково підтримав подане ним клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначаючи що вказана нимсума застави в клопотанні у розмірі 5 000 000 гривень, є технічною помилкою та просив залишити раніше визначену суму застави ухвалою суду від 03.12.2020. Разом з тим, в обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою суду від 18.12.2018 до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту, проте умови вказаного запобіжного заходу обвинуваченим було порушено. 18.01.2019 останній перетнув державний кордон України в напрямку тимчасово окупованої території АР Крим у пункті пропуску - «Каланчак». 17.02.2019 користувався автобусним сполученням Російської Федерації «Бєлгород Москва», 21.04.2019 здійснював переліт літаком «Москва - Сімферополь» та «Бєлгород - Москва» та до теперішнього часу на територію України не повертався. Крім того, останній був тимчасово зареєстрований на території Російської Федерації в м. Бєлгород, по вул. Єсеніна, 93. Місце перебування ОСОБА_5 за межами території України підтверджується отриманими поясненнями свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 14.10.2019 на станції метро «Курское» в м. Москва, Російської Федерації, побачив ОСОБА_5 та привітався з ним, однак останній відмовився під розмови та попрямував у невідомому напрямку. Обвинувачений в судове засідання, яке відбулося 18.01.2019 не з`явився, перетнув державний кордон, порушив раніше обраний запобіжний захід, за місцем мешкання відсутній та перебував за межами держави. В результаті чого, 18.12.2019 останнього ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська оголошено у міжнародний розшук. 07.09.2020 ухвалою Самарського районний суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вирішення питання про його застосування, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України. 02.12.2020 обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено співробітниками карного розшуку на виконання вищевказаної ухвали та доставлено до суду, де останньому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи викладене, просив вказане клопотання задовольнити. Щодо заявленого клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід зазначив, що підстави для зміни запобіжного заходу на які посилається захисник у своєму клопотання відсутні, також зазначив, що захисником належним чином вказане клопотання не було йому вручено, що є процесуальним порушенням його права на ознайомлення, відповідно до вимог ст. 201 КПК України. За вказаних підстав просив клопотання захисника залишити без розгляду.
Потерпілий ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на ту обставину, що дійсно ще існують передбачені ризики визначені ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор, а саме здійснення тиску обвинуваченим ОСОБА_5 відносно нього та його родини, можливого переховування обвинуваченого від суду, що фактично вже мало місце, коли останнього було оголошено в міжнародний розшук та впливу на свідків, яких ще не було допитано судом, оскільки справа слухається судом спочатку. З наведених підстав вважав клопотання прокурора обґрунтованим та просив його задовольнити, в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому просив відмовити.
Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення клопотання прокурора в повному обсязі. В обґрунтування свого заперечення зазначила, що воно є безпідставним, не відповідає нормам КПК, наведені ризики передбачені ст. 177 КПК на які посилаються прокурор не підтверджені належним чином, а саме тиск на потерпілих та свідків, оскільки наразі ОСОБА_5 перебуває під вартою і будь-яким чином не може впливати на останніх. Окрім того, зазначила, що вказане клопотання прокурора є ідентичним до клопотання, яке вже було предметом розгляду судом у 2018 році під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Подала альтернативне клопотання в якому, просила змінити обраний запобіжний захід ОСОБА_5 на будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі та змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний з позбавленням волі, вважаючи, що ризики наведені прокурором щодо впливу на свідків та потерпілих, будь-яким чином не підтверджені належними доказами, як і ризик переховування його від суду.
Колегія суддів, вивчивши клопотання прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_6 , заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною першою ст. 199 КПК України, визначено що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.12.2020 ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 02 грудня 2020 року до 29 січня 2021 року до 12 год. 00 хв. включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 2800000 (два мільйони вісімсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Частиною першою ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Так, згідно позиції Європейського суду з прав людини питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Колегія суддів, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, у відповідності до ст. ст. 177, 178 КПК України враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Вказане свідчить, що обвинувачений, перебуваючи на волі зможе залишити місце проживання, впливати на потерпілих та свідків, та ймовірніше за все прийме спроби переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки відносно ОСОБА_5 раніше був обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із обов`язковим застосуванням електронного засобу контролю, який останнім було порушено у зв`язку з чим ухвалою суду від 18.12.2019 ОСОБА_5 було оголошено в міжнародний розшук, ухвалою суду від 07.09.2020 щодо обвинуваченого ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою: до вирішення питання про його застосування, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, кримінальне провадження було зупинено до його розшуку, 02.12.2020 обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено співробітниками карного розшуку на виконання вищевказаної ухвали та доставлено до суду, для розгляду вказаного клопотання, 03.12.2020 ухвалою суду до обвинуваченого ОСОБА_5 був застосуванообраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже, ризики передбачені ч.ч.1,3,4 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , колегія суддів вважає такими, що на сьогодні повністю не перестали існувати.

Крім того, вирішуючи подане клопотання колегія суддів, також, враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 злочину та можливість ухилення від явки до суду.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Жодних стримуючих факторів, які б свідчили, що обвинуваченим не будуть вживатися перешкоди у відправленню правосуддя в спосіб неявки в судові засідання, - судом не встановлено.
Дані відносно особи обвинуваченого враховуються судом, як соціальні зв`язки обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, які при цьому не виключають можливість тримання під вартою ОСОБА_5 однак, вони не зменшують заявлені у кримінальному провадженні ризики, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку.
Таким чином, задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою, виправдано, на сьогодні, необхідністю проведення ряду дій, а саме: дослідження та перевірка всіх доводів обвинуваченого, допиту потерпілих та свідків, в сукупності із наявними ризиками, що на сьогодні залишаються, а саме: об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого від суду, впливати на потерпілих та свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому одночасно, колегія суддів, при постановлені ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, раніше визначила розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, вважає за необхідне залишити без змін.
Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає необхідним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжити з раніше визначеним розміром застави, а самеу суммі 2800000 (два мільйони вісімсот тисяч) гривень.

При цьому доводи сторони захисту та обвинуваченого про можливість уникнення наявним ризикам шляхом зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, колегія суддів, враховуючи дані про особу обвинуваченого та характер вчинення останнім правопорушення, в якому він обвинувачується, вважає сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», у зв`язку з чим, останні є надуманими та не відповідають конкретним обставинам справи, на даному етапі провадження, оскільки справа слухається спочатку та докази по кримінальному провадженні не дослідженні. Тому, зміна обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`які запобіжні заходи, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, також впливати іншим способом на свідків та потерпілих та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Окрім того, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що обвинувачений не позбавлений можливості в подальшому ставити питання перед судом про зміну йому запобіжного заходу під час судового розгляду, коли перестануть існувати ризики, зазначені вище колегією суддів. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора частково та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з залишенням визначеного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 2800000 (два мільйони вісімсот тисяч) гривень, як наслідок відмовити обвинуваченому та його захиснику в задоволенні клопотання в частині зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі. На підставі вищевикладеного, керуючись: ст.ст. 177,178,182,183,199,331,372,колегія суддів, - ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 по кримінальному провадженню під № 0000522, відомості про яке внесені до ЄРДР від 19.12.2012 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, починаючи з 20 січня 2021 року до 17 березня 2021 року до 12 год. 00 хв. включно та залишити визначений альтернативний запобіжний захід в вигляді застави в розмірі 2800000 (два мільйони вісімсот тисяч) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: одержувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030200, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA5026001, код класифікації доходів бюджету: 22030200, призначення платежу - застава, кримінальне провадження під № 0000522 від 19.12.2012, обвинувачений (прізвище, ініціали), платник (прізвище, ініціали). В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити про це суд. З моменту звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На час дії запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за умови внесення застави, наступні процесуальні обов`язки: - прибувати за кожним викликом суду; - не відлучатися з м. Дніпра, без дозволу суду; - повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання; - за наявності паспорту для виїзду за межі України здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; - утриматись від спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню № 0000522 в позапроцесуальний спосіб; - носити електронний засіб контролю Визначити термін дії зазначених процесуальних обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави. В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід - відмовити.

Ухвали суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3