Справа № 369/7042/19
Провадження №1-кп/369/386/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарці ОСОБА_2

за участю прокурорки ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника третьої особи, щодо

майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, -

встановив:

На розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

На адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту майна на належну їй земельну ділянку з кадастровим номером: :10:001:5092.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт підтримав зазначене клопотання.

Прокурорка заперечувала щодо задоволення даного клопотання.

Захисники та обвинувачені підтримали заявлене клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

06.06.2016 р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером: :10:001:5092, яка згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2014 року на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 не є учасником кримінального провадження №0000056 від 07.01.2015 р., не є обвинуваченою, чи особою, відповідальною за завдання шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положенням ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Суд вважає, що прокурором, на даній стадії судового розгляду не доведено, що є необхідність у продовженні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешту земельної ділянки, належної ОСОБА_9 .

З огляду на те, що в ході судового розгляду суду не було надано доказів на спростування доводів ОСОБА_9 про те, що вказана земельна ділянка не є предметами злочину, та з урахуванням загальних засад кримінального провадження, таких як, верховенство права, диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна земельної ділянки належної ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-175, 350 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про скасування арешту з земельної ділянки з кадастровим номером: :10:001:5092 задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_10 від 06.06.2016 року у рамках кримінального провадження № 0000056 від 07.01.2015 року на земельну ділянку з кадастровим номером: :10:001:5092 - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1