ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/623/20 Справа № 705/4654/20 Категорія: ст.181 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваного захисника потерпілого представника потерпілого-адвоката ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Клебань Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, розлученого, працюючого водієм автотранспортного засобу категорії «СЕ» ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, до 26 січня 2021 року та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України , -

в с т а н о в и л а :

26 листопада 2020 року старшим слідчим СВ Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області подано клопотання, погоджене з прокурором Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000481 від 24.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України строком на 60 діб.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 , 24.11.2020 близько 08 год. 00 хв. керуючи вантажним автомобілем «Scania P380» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Crone» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі сполученням «Стрий - Тернопіль-Кропивницький - Знам`янка» від м.Вінниця в напрямку м.Кропивницький, в порушення п.п.2.3.б), 12.1., 12.3., 13.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зі змінами та доповненнями, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки щоб мати змогу постійно контролювати свій рух та безпечно керувати автомобілем.

Так, він, під час керування не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до колони автомобілів, яка знаходилась попереду в його смузі руху нерухомо, не дотримався безпечної дистанції та в умовах необмеженої видимості елементів проїзної частини та перешкоди, яку він об`єктивно спроможній був виявити у вигляді нерухомих транспортних засобів, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, та на 547 км вказаної автодороги, поблизу м.Умань, на території Уманського району, Черкаської області вчинив наїзд на автомобіль «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився попереду, в результаті наїзду автомобіль «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 перемістився на ліве узбіччя та кювет по напрямку його руху, в подальшому автомобіль «Scania P380» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «Crone» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 здійснив наїзд на автомобіль марки «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перебував у нерухомому стані попереду автомобіля «Ford Transit» реєстраційний номер НОМЕР_3 та після вказаного наїзду автомобіль «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_4 здійснив наїзд в напівпричіп «Bodex» реєстраційний номер НОМЕР_5 , який був закріплений за вантажним автомобілем «Merscedes Вenz» реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував попереду з нерухомому стані.

В результаті даної ДТП водій автомобіль «ЗАЗ VIDA» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці події, малолітній пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події в автомобілі швидкої медичної допомоги під час надання медичної допомоги.

24.11.2020 року ОСОБА_7 , 19.11.1998 року об 11 годині 00 хвилин затримано в порядку передбаченому ст.208 КПК України.

25.11.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року клопотання слідчого задоволено частково.

Відмовлено в задоволенні клопотання в частині застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , строком на два місяці, запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною підозрюваному цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 та покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 26 січня 2021 року.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

На думку слідчого судді прокурор у судовому засіданні не довела недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику, який слідчий суддя вважав доведеним.

Слідчим суддею враховано, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, у нього є постійне місце проживання, підозрюваний перебуває на обліку з приводу захворювання.

Також, слідчим суддею враховано, що на час розгляду клопотання не проведено необхідні експертизи, інші слідчі дії, які б беззаперечно підтвердили винуватість підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. На даний час наявна лише обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення. Проте, такої підозри недостатньо в даному випадку для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб.

В апеляційній скарзі посилається на те, що слідчий суддя у своїй ухвалі, посилається лише на загальні бланкетні норми, а свою позицію, із спростуванням доказів сторони обвинувачення, ніяким чином не обґрунтовує.

Вважає, що судом під час прийняття оскаржуваного рішення не взято до уваги характер та фактичні обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

Зазначає, що судом не в повній мірі враховано той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 зі свідком, який знаходився з ним в автомобілі на момент події ОСОБА_16 , зареєстрований та фактично проживає в одному ж районі та працює на одному підприємстві, а тому існує ризик впливу, зокрема, на свідка.

Одночасно зазначає, що судом не враховано, що хвороба ОСОБА_7 не є перешкодою для тримання в установах попереднього ув`язнення та в довідці про перебування на обліку вказана обставина не зазначена, а при проведенні первинного медичного огляду ОСОБА_7 при поміщенні в ІТТ протипоказань для утримання не встановлено.

Вказує, що підозрюваний проживає у Вінницькій області, що зменшує вірогідність забезпечення ним своїх процесуальних обов`язків щодо прибуття за викликом та може зумовити його спробу уникнути кримінальної відповідальності, у тому числі шляхом неявки за викликами до слідчого, прокурора, суду з метою затягування досудового розслідування та судового розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року змінити, обравши ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

В апеляційній скарзі посилається на те, що у ОСОБА_7 немає навіть слабких соціальних зв`язків, немає сім`ї, а оскільки він позбавлений прав у нього немає і роботи.

Вказує, що у ОСОБА_7 немає захворювань, які б не дозволяли йому знаходитися під вартою, і не може бути, оскільки він у 21 рік вже водій автопоїзда, тобто водій категорії «Е», для отримання якої потрібен більш ніж задовільний стан здоров`я і стаж роботи водія, якого у винуватця аварії не було і не могло бути в силу його віку (21 рік).

Вважає, що в оскаржуваній ухвалі відсутні необхідні умови утримання під домашнім арештом, такі як: електронний браслет та вимога здати закордонний паспорт.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_9 та його представника адвоката ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягаю до задоволення з наступних підстав.

Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що під час розгляду клопотання встановлені підстави, які вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, який віднесено до тяжких злочинів. При цьому слідчим суддею враховано як покази підозрюваного, які він надавав під час судового засідання, так і додані до клопотання матеріали кримінального провадження, зокрема протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.11.2020, лікарські свідоцтва про смерть ОСОБА_13 та малолітнього ОСОБА_15 , смерть яких з великою ймовірністю, настала в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому слідчим суддею не взято до уваги дані протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , допит якого проведено слідчим, який не входить до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні, а також дані протоколів допиту свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , так як вказані допити проведені оперативним співробітником поліції. На пропозицію слідчого судді стороні обвинувачення надати для огляду у судовому засіданні документи, які б підтверджували, що слідчим доручалось проведення оперативному співробітнику слідчих дій, такі документи надані не були.

На думку слідчого судді прокурор у судовому засіданні не довела недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризику, який слідчий суддя вважав доведеним, тоді як слідчим суддею враховано, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, у нього є постійне місце проживання, підозрюваний перебуває на обліку з приводу захворювання та те, що на час розгляду клопотання не проведено необхідні експертизи, інші слідчі дії, які б беззаперечно підтвердили винуватість підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України. На даний час наявна лише обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, проте, в даному випадку, такої підозри недостатньо для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, зазначеними в оскаржуваній ухвалі.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, на підставі ухвали слідчого судді, суду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в достатній мірі дослідив клопотання та матеріали, якими обґрунтовувалася необхідність застосування запобіжного заходу, та врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, перебування на обліку з приводу захворювання. Зазначені обставини давали слідчому судді підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів також вважає, що застосований щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім з врахуванням, зокрема, стану здоров`я останнього, про що свідчать наявні у матеріалах кримінального провадження довідки, які не дають підстав для утримання його під вартою.

Згідно із ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Під час розгляду апеляційної скарги прокурор не підтвердив належними та допустимими доказами те, що підозрюваний ОСОБА_7 не буде з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, суду з метою затягування досудового розслідування та судового розгляду, в зв`язку із чим зазначені доводи прокурора не підлягають до задоволення.

Підозрюваний ОСОБА_7 прибув в дане судове засідання на розгляд апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , що також свідчить про дієвість обраного щодо нього запобіжного заходу.
Таким чином, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає, оскільки прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Інших доводів, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційна скарга прокурора не містить.

В свою чергу, колегія суддів вважає такими, що не підлягають до задоволення і доводи представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про те, що у ОСОБА_7 немає навіть слабких соціальних зв`язків, немає сім`ї, а оскільки він позбавлений прав у нього немає і роботи, який немає захворювань, які б не дозволяли йому знаходитися під вартою, так-як вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким слідчий суддя дав належну оцінку, вмотивувавши при цьому своє рішення.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 про те, що в оскаржуваній ухвалі відсутні необхідні умови утримання під домашнім арештом, такі як: електронний браслет та вимога здати закордонний паспорт, виходячи з вимог ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно зазначеної норми закону, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Тобто, з даної норми закону слідує, що підозрюваний зобов`язаний виконати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а тому обираючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та покладаючи на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, слідчим суддею дотримано вимог кримінального процесуального закону.

Крім того, колегія суддів звертає увагу учасників процесу, що апеляційна вимога адвоката ОСОБА_10 про зміну оскаржуваної ухвали слідчого судді є безпідставною, так-як суд апеляційної інстанції, в даному випадку, діє в межах ст.407 КПК України, якою чітко визначено повноваження апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, тоді як на жодну з них апелянт не посилається.

Істотних порушень норм КПК України, які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді, яка відповідає критерія ст.370 КПК України, по справі не вбачається.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 181, 194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, належним чином вмотивувавши своє рішення, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 26 листопада 2020 року, якою щодо ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, до 26 січня 2021 року та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді