н/п 1-кс/953/7107/20
"11" вересня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 03.09.2020 до Київського відділу поліції ГУ НП у Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що невстановлена група осіб, виготовили завідомо підроблені документи та шляхом їх використання здійснили перереєстрацію права власності на його квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .
Допитаний у якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив про те, що невідомі особи за попередньою змовою підробили правовстановлюючі документи щодо належного йому об`єкта нерухомого майна, після чого використали ці підроблені документи шляхом подання державному реєстратору прав на нерухоме майно для здійснення державної реєстрації за іншою особою права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , чим спричинили йому матеріальну шкоду в розмірі вартості квартири в сумі 2 175 000 грн. (два мільйони сто сімдесят п`ять тисяч гривень). Останній проживає у вказаній квартирі разом зі своєю сім`єю.
Із заяви Потерпілого досудовим розслідуванням встановлено, що з моменту вчинення державної реєстрації права власності на квартиру за іншою особою 08.04.2020 до моменту, коли 31.08.2020 ОСОБА_4 самостійно випадково дізнався про таку реєстрацію з інформаційної довідки Потерпілий жодних вимог, повідомлень, попереджень, довідок не отримував та не знав про факт позбавлення його законного права власності.
У 2008 році між ОСОБА_4 та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено кредитний договір, під заставу нерухомого майна, предметом застави виступала його квартира за вищевказаною адресою. Сума кредиту становила 590 тис. грн., на рахунок погашення кредиту їм було сплачено грошові кошти в розмірі 20,000 грн. В подальшому, у ОСОБА_4 не було можливості сплачувати зазначений кредит.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13.05.2013 у задоволенні позовної заяви було відмовлено, у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу представника банку «Київська Русь» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 частину грошових коштів. Однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 скаргу ОСОБА_4 задоволено в повному обсязі, рішення апеляційного суду про стягнення з нього грошових коштів скасовано, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Крім того, 26.05.2015 Київським районним судом м. Харкова банку «Київська Русь» відмовлено в задоволенні позовної заяви про визнання права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за банком. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2015 року рішення Київського районного суду м.Харкова залишено без змін.

У подальшому, у 2019 році банк «Київська Русь» уступив право вимоги за кредитом ОСОБА_7 ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус», .

Вважаючи, що даний правочин є недійсним, ОСОБА_4 звернувся із позовом до суду про визнання недійсними договорів уступки права вимоги та уступки права вимоги за іпотечним договором. В ході розгляду зазначеної судової справи, 31.08.2020 о 19:34 год. з інформаційної довідки №222156760 від 31.08.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна про об`єкт нерухомого майна трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , потерпілий дізнався про те, що право власності на зазначену квартиру зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Зевакрон» (, країна реєстрації: Україна).

Реєстрація права власності відбулася на підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51921825 від 08.04.2020.

Зазначена реєстрація права власності вчинена без відома власника квартири, без попереджень та повідомлень до чи після такої реєстрації. Новий власник квартири за Державним реєстром Товариство з обмеженою відповідальністю «Зевакрон» () Потерпілому ОСОБА_4 не відомий. Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ за кодом 43579062 місцезнаходження юридичної особи: Україна, 61030, Харківська обл., місто Харків, вулиця Оранжерейна, будинок 6 "А", дата реєстрації (створення) юридичної особи 26.03.2020, тобто незадовго до реєстрації права власності на квартиру, яка належала ОСОБА_4 , здійсненої на підставі рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 51921825 від 08.04.2020.

Таким чином, як зазначено прокурором, відбулося протиправне відчуження квартири у законного власника.

Протиправними діями невстановлених осіб ОСОБА_4 позбавили його законного, гарантованого Конституцією України права власності на квартиру, житло, чим спричинили йому істотну матеріальну шкоду в розмірі вартості квартири в сумі 2 175 000 грн. (два мільйони сто сімдесят п`ять тисяч гривень).

Крім того, незаконна реєстрація права власності на нерухоме майно в Державному реєстрі (зокрема і внесення недостовірних відомостей) також грубо порушує державні інтереси, позаяк держава гарантує повноту та достовірність відомостей, що містяться в реєстрі.

Таким чином, прямим об`єктом кримінально-протиправних дій є право власності ОСОБА_4 на нерухоме майно, яке включає у себе право володіння, користування та розпорядження майном. При цьому право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно фактично та таємно було зареєстровано за невідомою особою на підставі неналежних документів, тобто отримано іншою особою неправомірним шляхом та чим Потерпілому вже спричинено матеріальну шкоду у розмірі вартості майна, права власності на яке його протиправно позбавили.

Крім того, як вказує прокурор, в теперішній час існує загроза того, що невідомі особи, які здійснили реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , користуючись неправомірно отриманими правами, вживатимуть заходи щодо зміни, перетворення зазначеного нерухомого майна та/або подальшого відчуження, продажу прав на нього іншим особам, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди.

08.09.2020 вказана квартира визнана речовим доказом по вказаному провадженню та призначена будівельно-оціночна експертиза.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, нерухоме майно трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , є доказом у кримінальному провадженні №0002731 від 04.09.2020 у розумінні статті 98 КПК України.

Звертаючи увагу на те, що майно, на яке необхідно накласти арешт, знаходиться у власності юридичної особи без законних на те підстав, право власності на нього отримано протиправно, а також на те, що вони в будь-який момент можуть передати неправомірно отримані права на майно іншим особам, або приховати, пошкодити, знищити, перетворити сам об`єкт нерухомого майна, житло потерпілого з усіма його речами, що зашкодить проведенню досудового розслідування кримінального провадження №0002731 від 04.09.2020 та притягненню до відповідальності причетних осіб, а також з метою запобігання подальшим протиправним діям щодо майна ОСОБА_4 існує необхідність накладення заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Зевакрон» користуватися та розпоряджатися цим нерухомим майном, а саме трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, на час проведення досудового розслідування, з метою збереження вказаного майна у тому вигляді, в якому воно існувало, для проведення відповідних експертиз, прокурор вважає за необхідне передати вказане майно для відповідального зберігання у користування потерпілому ОСОБА_4 , який був безпідставно позбавлений права власності на своє майно, зареєстрований та проживає за зазначеною адресою.

Враховуючи, що на теперішній час право власності на нерухоме майно, до якого необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт, незаконно зареєстровано за ТОВ «Зевакрон», з метою збереження речових доказів до моменту накладення арешту, розгляд клопотання про арешт майна, як зазначено прокурором, необхідно здійснити без повідомлення ТОВ «Зевакрон», відповідно до положень ч. 2 ст. 170 КПК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів та виходячи із завдань запобігання можливості їх подальшого перетворення, відчуження, сторона обвинувачення просить застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт зазначеного в клопотанні нерухомого майна, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, але надав заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Представник ТОВ «Зевакрон», власника майна, у судове засідання не викликався, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділом Київського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002731, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довела наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 України, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, запобігання можливості відчуження нерухомого майна, вважає за доцільне накласти арешт на зазначене в клопотанні нерухоме майно, право власності на яке зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Зевакрон», ,що є предметом даного кримінального правопорушення, може містити відомості про факти чи обставини, які встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, шляхом заборони його відчуження у будь-який спосіб, а також заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та посадовим особам, які відповідно до законодавства наділені повноваженнями державних реєстраторів, вчинення будь-яких реєстраційних дій та Товариству з обмеженою відповідальністю «Зевакрон» (код ЄДРОПОУ 43579062) - розпоряджатися та користуватися трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, суд не вбачає можливості передати ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на відповідальне зберігання та користування на час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002731 від 04.09.2020, до прийняття рішення у кримінальному провадженні, оскільки таким чином буде поставлена під сумнів мета забезпечення збереження речового доказу, а саме: предмета даного кримінального правопорушення, тому вважає дане питання передчасним, і в цій частині в його задоволенні слід відмовити.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0002731 від 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Зевакрон», , - шляхом заборони її відчуження у будь-який спосіб.
Заборонити вчинення будь-яких реєстраційних дій державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам та посадовим особам, які відповідно до законодавства наділені повноваженнями державних реєстраторів.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Зевакрон» (код ЄДРОПОУ 43579062) розпоряджатися та користуватися трикімнатною квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1