ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3375/20 Справа № 216/5013/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000082 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останні рази:

- 24.01.2013 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;
- 24.10.2013 року Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.07.2013 року скасовано та засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна. Звільнився 13.10.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 роки 9 місяців 1 день,
визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні наступного.
14 серпня 2020 року в денний час доби ОСОБА_7 , перебуваючи в районі «Ювілейна» у м. Кривому Розі Дніпропетровської області знайшов сліп-пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Після цього ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що знайдене ним є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, поклав сліп-пакет до свого рюкзака, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, після чого направився на вул. Лермонтова в Центрально-Міському районі суд м. Кривого Рогу, тим самим незаконно зберігав указаний наркотичний засіб при собі без мети збуту.
14 серпня 2020 року об 11.00 год. поблизу будинку № 31 на вул. Лермонтова в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_7 добровільно, у присутності двох понятих, надав зі свого рюкзака сліп-пакет з речовиною рослинного походження, яка за зовнішніми специфічними ознаками схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс.
Згідно з висновком експерта від 28 серпня 2020 року № 19/104-17/1/3/630 вилучена у ОСОБА_7 речовина масою 26,397 г є канабісом, який віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 24,238 г, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав без мети збуту для особистого вживання.
В апеляційній скарзі:
- захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить вказаний вирок змінити, призначивши ОСОБА_7 більш м`яке покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції при призначенні кримінального покарання ОСОБА_7 не здійснено належну правову оцінку ступеня тяжкості та кримінально-правового характеру вчиненого ним кримінального проступку, не в повній мірі враховано ряд суттєвих обставин щодо пом`якшення обвинуваченому покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального проступку; відсутність тяжких наслідків, визнання вини у скоєнні в повному обсязі, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Захисник вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо досягти шляхом застосування більш м`якого покарання та без реального його відбування, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили, однак їх неявка, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду, - без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 309 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відносно доводів апеляційної скарги захисника обвинуваченого щодо призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, за місцем мешкання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, перебуває під наглядом лікаря-нарколога з вересня 2009 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, судом першої інстанції враховано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Тому, підстав для призначення більш м`якого покарання ОСОБА_7 , як того просить захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі, - колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4