Справа №478/1324/20 Провадження №1-кп/478/124/2020
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
21 вересня 2020 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.309, ч.2 ст. 310 КК України,
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за таких обставин.
Весною та влітку 2020 року ОСОБА_4 на земельній ділянці, розташованій на території належної йому садиби за місцем проживання по АДРЕСА_1 , посіяв насіння рослини коноплі, за якими після їх сходження в кількості триста двадцяти двох рослин доглядав (прополював, поливав) за ними з метою доведення зазначених рослин до стадії дозрівання.
Під час проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_4 , що мало місце 31.07.2020 року, працівниками поліції в присутності понятих було виявлено та вилучено 322 (триста двадцять два ) кущі рослини роду конопель.
Крім того, з початку липня 2020 року ОСОБА_4 перебуваючи на території власного домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , в порушення вимог Закону України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів і прекурсорів» з кущів дикорослої коноплі, які вирощував за місцем свого проживання, відокремив гілки, листя, верхівки (суцвіття) висушив та подрібнив їх, і виготовлений наркотичний засіб зберігав в приміщенні будинку для власних потреб без мети збуту.
Під час проведення санкціонованого обшуку житла ОСОБА_4 , що мало місце 31.07.2020 року, працівниками поліції, в присутності понятих, було виявлено та вилучено наркотичний засіб, - канабіс, загальною масою 6052, 485 г (в перерахунку на висушену речовину).
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст.310 КК України як незаконний посів та вирощування рослини конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин (триста двадцять дві рослини, та за ч.3 ст.309 КК України як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту в особливо великих розмірах.
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 15.09.2020 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 .
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.310, ч.3 ст.309 КК України і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчинених діяннях в обсязі підозри у судовому провадженні.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.3 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Згідно положень ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину.
Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин в силу ст.12 КК України є тяжким.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.
Судом не встановлено обставин, які б при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визнавалися такими, що його обтяжують.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.309, ч.2 ст.310 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Речові докази по даному провадженню підлягають знищенню згідно п.3 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1471 грн. 05 коп., пов`язані із залученням експерта.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 309, ч.2 ст.310 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.3 ст.309 КК України у виді у позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;
- за ч.2 ст.310 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 не обиралася.
Речові докази: 322 кущі рослин коноплі, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 6052,485 г (у перерахунку на висушену речовину), які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.
Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, а саме флеш накопичувач на якому мається відео фіксація проведення обшуку від 31.07.2020 року зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1471 (одну тисячу чотириста сімдесят одну ) грн. 05 коп., пов`язані із залученням експерта.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1