Снігурівський районний суд Миколаївської області
УХВАЛА
іменем України

16 жовтня 2020 року м.Снігурівка

справа № 485/1332/20

провадження №1-в/485/112/20

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII,

встановив:
07 жовтня 2020 року до Снігурівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якому він просить застосувати до нього Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року за № 2617-VIII, який набув чинності 01.07.2020 року.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, вказавши, що стаття за якою засуджено ОСОБА_4 не підпадає в перелік таких, що можна пом`якшити покарання.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 , заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України суд, під час виконання вироків має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року.

Судом встановлено, що вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2012 року ОСОБА_4 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

Роменським міськрайонним судом Сумської області від 26 червня 2012 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.4 ст.358 КК України та відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у вигляді 3 років позбавлення волі за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 травня 2012 року за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України більш суворим покаранням за цим вироком суду остаточно призначене покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

Крім того, вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 19 лютого 2016 року ОСОБА_4 визнано виним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2012 року у виді 3 місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 9 місяців. Вирок суду набрав законної сили 22 березня 2016 року.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року не вносились зміни до санкції ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

За таких обставин, покарання, призначене ОСОБА_4 за вироком не підлягає приведенню у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII, яким зменшено межі покарання за вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст. 5 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про приведення вироку у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повна ухвала складена та проголошена о 10.30 годині 16 жовтня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1