Справа № 455/916/19
Провадження № 1-кп/455/65/2020
ВИРОК
Іменем України
30 жовтня 2020 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000208 від 04.06.2019 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, розлученого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, у відповідності до ст. 89 КК України судимості немає, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю: сторони обвинувачення прокурора Самбірської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ; потерпілого ОСОБА_5 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 01 червня 2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, який належить ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, із шухляди меблевої стінки, яка розташована в кімнаті даного будинку, викрав грошові кошти в сумі 1600 гривень, які належать ОСОБА_5 , якому спричинено матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю в інкримінованому йому таємному викраденні чужого майна (крадіжці), грошових коштів в сумі 1600,00 гривень, які належали ОСОБА_5 , та у відповідності до ст.63 Конституції України відмовився від дачі показів.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що в п`ятницю, в кінці травня 2019 року, він поїхав до Львова і зняв гроші в сумі 8000,00 гривень, а в понеділок в нього ОСОБА_3 вкрав 14200,00 гривень, а можливо 14300,00 гривень з його житлового будинку, а саме: з нижньої шухляди меблевої стінки. Додатково пояснив, що в нього багато разів пропадали речі. На даний час обвинувачений грошей йому не повернув.

Крім повного визнання обвинуваченим вини в скоєному злочині, його винуватість підтверджується наступними належними та допустимими доказами у справі, обсяг яких був визначений за погодженням з учасниками судового провадження.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину підтверджується доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

Відповідно до заяви ОСОБА_5 від 04.06.2019 року, останній просить прийняти міри до невідомої особи, яка 02.06.2019 року в період часу з 10 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилин, шляхом підбору ключа проникла всередину його житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , де із нижньої шухляди меблевої стінки, що знаходиться в кімнаті даного будинку викрала його грошові кошти в сумі 14 тисяч гривень, спричинивши йому матеріальну шкоду на вказану суму (а.с.85).

Протоколом огляду місця події від 04.06.2019 року та фототаблицею до протоколу встановлено, що місцем події та об`єктом огляду є житловий будинок ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.86-90).

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 21.06.2019 року, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_3 , останній послідовно відтворив подію, яка відбулася 01 червня 2019 року в післяобідній час в житловому будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.94-97).

Досліджені докази не викликають сумніву у їх достовірності так як взаємно підтверджуються, здобуті і закріплені у встановленому законом порядку, є об`єктивними.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за даним фактом органом досудового розслідування було кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно з ч.1 ст. 32 КК України повторністю злочинів визначається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п.1 примітки до ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.10.2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, та призначено йому покарання: за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6(шість) місяців; за ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 /три/ роки 6 (шість) місяців, на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 2 /два/ роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладений на нього обов`язок та відповідно до п.3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_3 такий обов`язок - повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання (а.с.102-105).

З листа провідного інспектора Старосамбірського РС з питань пробації ОСОБА_6 відомо, що ОСОБА_3 засуджений вищевказаним вироком звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 (два) роки, знятий з обліку Старосамбірського районного сектору з питань пробації 11.12.2017 року у зв`язку із закінченням іспитового терміну (а.с.106).

Згідно ч.1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

За встановлених обставин, враховуючи те, що судимість за вчинення ОСОБА_3 злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України погашена в установленому законом порядку, дії обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне перекваліфікувати з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки кваліфікуюча ознака «повторність» не знайшла свого підтвердження станом на час ухвалення даного вироку.

Що стосується покликання потерпілого ОСОБА_5 про те, що в нього було викрадено грошові кошти в сумі більшій, ніж вказаній у обвинувальному акті, то відповідно до ст. 377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Під час судового розгляду прокурор обвинувачення не змінював, додаткове обвинувачення не висував.

З огляду на викладені норми закону, суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм. Ці повноваження відносяться виключно до компетенції слідчого та прокурора, як сторони обвинувачення.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Прокурор як на обставину, яка пом`якшує покаранння ОСОБА_3 покликається на щире каяття, однак щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілому.

Відтак обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке знайшло своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Обираючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпеку вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, в редакції, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України, не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, однак працездатний, матеріали досудової доповіді, а тому суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у виді громадських робіт, яке на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і буде відповідати вимогам ст.65 КК України

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого по даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Слідчий суддя ОСОБА_1