КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

21 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року,
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 12 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного ОСОБА_8 відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 27.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0006839.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а тому, при розгляді скарги, слідчим суддею не встановлено підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані для висновку про наявність в описаних заявником обставинах складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року та задовольнити його скаргу подану в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 від 27.12.2019 про закриття кримінального провадження № 0006839 від 21.10.2015.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, що оскаржувана ухвала є незаконною та не обґрунтованою, оскільки судом першої інстанції було проігноровано вимогу, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Крім того, як вказує апелянт, судом не була надана оцінка тому, що висновок слідчого ОСОБА_9 про не підтвердження події кримінального правопорушення та про закриття на підставі цього кримінального провадження № 0006839 від 21.10.2015 року за фактом шахрайського заволодіння майном ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленою відсутністю події кримінального правопорушення, суперечить інформації та фактам, наведеним самим же слідчим в оскаржуваній постанові.

Звертає увагу апелянт і на те, що судом також не надана оцінка визнання слідчим в судовому засіданні факту неврахування при винесенні оскаржуваної постанови Висновку експерта № 9354 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 30 серпня 2019 року, якою встановлено, що підписи від імені ОСОБА_10 на угодах від 07.03.2008 року та 01.02.2010 року виконані особисто ОСОБА_10 , що підтверджує участь ОСОБА_10

в шахрайських діях щодо ОСОБА_6 .
На думку апелянта, досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0006839 від 21.10.2015 року проведено не повно, а постанова від 27.12.2019 року про закриття цього кримінального провадження є формальною та всупереч вимог ст. 110 КПК України, є необґрунтованою, проте, судом дані факти проігноровані.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка подала скаргу та просила її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та матеріали закритого кримінального провадження № 0006839 від 21.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України; проаналізувавши доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає законних підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року, якою було відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 27.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0006839, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Згідно положень ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Абзацом другим ч. 4 вказаної вище статті також передбачено, що слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених зокрема п. 1 ч. 1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Як вбачається з матеріалів судового провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , а також матеріалів закритого кримінального провадження № 0006839 від 21.10.2015 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, 27 грудня 2019 року старший слідчий в особливо важливих справах ГСУ НП України ОСОБА_9 , розглянувши матеріали зазначеного кримінального провадження, виніс постанову, якою закрив кримінальне провадження № 0006839 за фактом можливого шахрайського заволодіння майном ОСОБА_6 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із встановленою відсутністю події кримінального правопорушення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вказаного рішення слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва дійшов обґрунтованого висновку про те, що в ході досудового розслідування та при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження слідчим проаналізовано та надано оцінку усім викладеним у заяві про кримінальні правопорушення доводам, проведено низку слідчо-розшукових дій, отримані результати яких вказують на відсутність події кримінального правопорушення.

При цьому, перевіривши доводи скарги заявника щодо неповноти проведеного досудового розслідування, слідчий суддя, пославшись на вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України, яка зобов`язує слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, а також інші норми цього Кодексу, обґрунтовано зазначив у своїй ухвалі про те, що зібрані в ході розслідування кримінального провадження докази, а саме: показання свідків, копії процесуальних документів, проведення почеркознавчої експертизи, у своєму взаємозв`язку були достатніми для прийняття слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Більш того, відхиляючи доводи скарги особи, яка її подала щодо неповноти та несумлінності проведеного досудового розслідування, слідчий суддя слушно вказав на те, що стверджуючи про необхідність проведення інших слідчих дій, наведених у скарзі, заявник не розкрив того, яким чином це може вплинути на правильність висновків, якими слідчий обґрунтував своє рішення про закриття кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною або необґрунтованою, а рішення слідчого про закриття кримінального провадження передчасним та таким, що не ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 про те, що слідчим суддею не дана оцінка тому, що висновок слідчого ОСОБА_9 про не підтвердження події кримінального правопорушення та закриття на цій підставі кримінального провадження, суперечить інформації та фактам, наведеним самим же слідчим в оскаржуваній постанові, то вони не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування ухвали слідчого судді та задоволення скарги, враховуючи наступне.

Зокрема, як зазначається в апеляційні скарзі, обставини переходу права власності до Компанії БВО «Мегаінвест Оверсиз Лімітед» корпоративних прав ТОВ «Інвестиційний консалтинг» та не сплата Компанією БВО «Мегаінвест Оверсиз Лімітед» на користь ОСОБА_6 3,5 млн. дол. США слідством встановлено, але обставинами шахрайських дій зі сторони посадових осіб ТОВ «Інвестиційний консалтинг», ЗАТ «Просто-страхування», громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , внаслідок чого було придбано право на майно ОСОБА_6 вартістю 3,5 млн. дол. США шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайством) слідством не досліджено в повному обсязі.

Проте апелянт залишив поза увагою те, що і генеральний директор ТОВ «Інвестиційний консалтинг» ОСОБА_12 і голова правління ЗАТ «Просто-страхування» ОСОБА_13 були допитані під час досудового розслідування в якості свідків, їх показання наведені в оскаржуваній постанові та отримали відповідну оцінку при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься постанова заступника начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_14 від 27 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0006839 від 21.10.2015 стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи і вичерпаності можливості для їх отримання, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яку не оскаржували ні ОСОБА_6 , ні його представники, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що судом залишено без уваги той факт, що слідчим, при винесенні оскаржуваної постанови, не враховано висновку експерта № 9354 за результатами проведення почеркознавчої експертизи від 30 серпня 2019 року, яким встановлено, що підписи від імені ОСОБА_10 на угодах від 07.03.2008 року та 01.02.2010 року виконані особисто ОСОБА_10 , що підтверджує участь в шахрайських діях щодо ОСОБА_6 . ОСОБА_10 , слід визнати безпідставним та таким, що не спростовує законності рішення, прийнятого, як слідчим, так і слідчим суддею, за наслідками розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

До цього слід також додати те, що з доданої до скарги адвоката ОСОБА_5 копії висновку експерта № 9354 від 30 серпня 2019 року вбачається, що почеркознавча експертиза проводилася за заявою адвоката ОСОБА_15 , незважаючи на те, що, відповідно до вимог ч. 3 ст. 93 КПК України, потерпілий (його представник), здійснює збирання доказів, зокрема пов`язаних з проведенням слідчих (розшукових) дій, в тому числі щодо залучення експерта та отримання зразків для експертизи, не самостійно, а шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

Між тим, як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження, в тому числі оскаржуваної постанови слідчого, потерпілий ОСОБА_6 не зміг надати органу досудового розслідування оригінали документів, які стали підставою продажу останнім своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Інвестиційний консалтинг» через підконтрольну компанію БВО «Мегаінвест Оверсиз Лімітед», де брати Саркісови являлись кінцевими бенефіціарними власниками, оскільки зазначені документи були викрадені з його власного авто, а отримати експериментальні зразки підпису ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виявилось неможливим.

Таким чином, зважаючи на обставини, які були встановлені за результатами досудового розслідування та наведені у постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 27 грудня 2019 коку, колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0006839 від 21.10.2015 року проведено неповно, а оскаржувана постанова слідчого є формальною та необґрунтованою.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418 і 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 від 27.12.2019 року про закриття кримінального провадження № 0006839 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/824/2156/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_8

Доповідач - суддя ОСОБА_1