ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/1644/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2909/20 Головуючий апеляційної інстанції ОСОБА_2 Категорія: ст. 72 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, від якого надійшла заява про розгляд справи без участі прокурора , без участі засудженого ОСОБА_6 , від якого надійшла заяв про розгляд справи без нього, без участі інших учасників по справі, а саме представника Темнівської ВК № 100, належним чином повідомлених про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.1 ст. 406 КПК України в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 25.06.2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.

Таке рішення мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_6 був переведений до Київського слідчого ізолятора на підставі ухвали Верховного Суду від 04.06.2019 року, для участі у касаційному розгляді скарги на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05.11.2018 року(а.с.18-19).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання.

В обґрунтування таких вимог зазначив, що у відповідності до Закону № 838-VIII, потрібно застосувати положення ч.5 ст.72 КК України, та зарахувати строк упродовж якого він знаходився під вартою в Київському слідчому ізоляторі, протягом якого справа переглядалася Верховним Судом.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Положеннями ч.1 ст.406 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Оскільки від засудженого ОСОБА_6 та прокурора надійшли клопотання про здійснення провадження за їх відсутності, судова колегія вважає за можливе ухвалити дане судове рішення за результатами письмового провадження.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК (із змінами внесеними Законом України від 26.11.2015 № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 663/537/17, провадження № 13-31 кс18, від 29 08 2018 року, де Верховним Судом у п.105 рішення зазначено таке: «Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року включно, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної, дії кримінального закону в часі».

Відповідно до положень ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Попереднім ув`язненням у розумінні ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Колегія суддів вбачає, що зазначених вище вимог закону місцевий суд дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України.

Згідно наявних матеріалів справи, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_6 в строк покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 11 лютого 2013 року по 16 серпня 2013 року включно та з 25 липня 2016 року по 21 вересня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.15-16).
07.02.2019 року ухвалою Полтавського апеляційного суду вирок Окрябрського районного суду м.Полтава від 05.11.2018 року щодо ОСОБА_6 залишено без змін (а.с.13).

Отже, вирок Октябрського районного суду м.Полтава від 05.11.2018 року набрав законної сили 07.02.2019 року, що підтверджується розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с. 17), та узгоджується з нормами ч.2 ст.532 КПК України.

Як зазначалося вище, попереднє ув`язнення відповідно до положень ст.1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2019 року засудженого ОСОБА_6 переведено з ДУ «Темнівська виправна колонія №100» до ДУ «Київський слідчий ізолятор», для розгляду касаційної скарги за його участі (а.с. 18).

Виходячи із даних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 стосовно періоду з 09.08.2019 року по 26.11.2020 року, оскільки, як вірно вказав суд першої інстанції, цей період стосується часу перебування засудженого в умовах СІЗО в період касаційного перегляду його справи, та не є строком попереднього ув`язнення.

Доводи апеляційної скарги засудженого висновків суду першої інстанції не спростовують.

Зважаючи на всі вказані обставини в їх сукупності, а також те, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час апеляційного розгляду не встановлено, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим, апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423,424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 25.06.2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу засудженого, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:
____________ ___________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3