У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1902/20
Номер провадження 1-в/184/138/20

06 листопада 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" про умовно-дострокове звільнення засудженої:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Семенівка, Чернігівська область, громадянки України, освіта середньо- спеціальна, заміжня, до засудження не працювала, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, засуджену:
- 16.08.2019 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 166 КК України до 02 років обмеження волі.
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4
представника ПВЦ-79 ОСОБА_5 ,
засудженої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
29.10.2020 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області подання Державної установи "Покровський виправний центр (№79)" про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_3 .
У судовому засіданні Представник ДУ "ПВЦ (№79)" подання підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладені у ній обставини та просила його задовольнити, оскільки ОСОБА_3 відбула передбачений ст.81 КК України строк та своєю зразковою поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Засуджена ОСОБА_3 підтримала подання та просила його задовольнити.
Прокурор просив відмовити у задоволенні вищевказаного подання, посилаючись на те, що ОСОБА_3 вчинила злочин з тяжкими та невідворотними наслідками, та відбуття лише половини призначеного мінімального покарання не може свідчити про перевиховання та виправлення.
Розглянувши подання, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 засуджена Менським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.166 КК України до 02 років обмеження волі.
Також у судовому засіданні встановлено, що згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_3 до Державної установи «ПВЦ (№79)» прибула 17.10.2019 року. На даний час працевлаштована до контрагентського об`єкту ФГ « Скорук». З виробничої необхідності була переведена до виробничої майстерній установи. На даний час працевлаштована до господарського обслуговування, пекарем. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не мала, норма виробітку за останні 12 місяців становила 100% при ставці 100% ставці. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, іноді бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє корисну активність в організації їх роботи, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «правова освіта», «Підготовка до звільнення».
Згідно довідки про проведену соціально виховну роботу із засудженою ОСОБА_3 встановлено, що 02.04.2020 року з засудженою було проведено чергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена лише «стає на шлях виправлення» із середнім балом «задовільно», 02.06.2020 року з засудженою було проведено позачергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена «стала на шлях виправлення» із середнім балом «задовільно», 06.10.2020 року з засудженою було проведено позачергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена «довела своє виправлення» із середнім балом «добре»
У відповідності до приписів ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
При цьому, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув передбачений ч.3 даної статті строк покарання:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин;

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні злочину за ч.1 ст. 166 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Не відбутий строк покарання засудженою ОСОБА_3 станом на 06.11.2020 року становить 11 місяців 11 днів.

Разом з тим, суд зауважує, що однією із найосновніших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є наявність даних, які свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України).

Так, відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У судовому засіданні засуджена зазначила, що щиро розкаюється у вчиненому злочинні та жалкує про його тяжкі наслідки.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_3 фактично відбула лише половину із призначеного їй покарання, яке, до того ж було призначено в мінімально можливому розмірі санкції ч.2 ст.166 КК України, а тому, зважаючи на характер та суспільну небезпеку вчиненого злочину, а також наявність тяжких та невідворотних наслідків вчиненого, наявність лише одного заохочення не свідчить про сумлінну поведінку, на тверде переконання суду, мета виправлення засудженої за такий короткий строк ще не досягнута.
Підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Разом з тим, Пленум ВСУ у п.17 Постанови від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, суд враховує, що Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ неодноразово звертали увагу судів на те, що під час вирішення питання про сумлінну поведінку та ставлення до праці в разі вирішення питання про можливість застосування до засуджених ст.81 КК України, слід відрізняти пристосовування засуджених до вимог адміністрації колонії з метою отримання пільг або уникнення покарання, від виправлення засуджених.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що засуджена не довела своє виправлення, не досягла такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових кримінальних правопорушень, крім того, за весь час відбуття покарання засуджена має лише одне заохочення. На думку суду, відбута засудженою ОСОБА_3 половина строку покарання за вчинений злочин с тяжкими наслідками, не достатня для її виправлення та перевиховання, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.81 КК України, а відтак неможливість умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст буде оголошено 12.11.2020 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1