Справа №585/4845/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/127/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми в залі суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2020 року, якою було частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про зарахування йому строку попереднього ув?язнення в строк покарання, в порядку ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року),

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИЛА:

До суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга від засудженого ОСОБА_6 згідно якої ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2020 року засудженому ОСОБА_6 було частково задоволено клопотання про зарахування строку попереднього ув?язнення, з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі та зараховано період з 11 липня 2006 року по 16 жовтня 2007 року, у строк відбуття покарання.

Суд своє рішення вмотивував ти, що саме період з часу затримання і до часу набрання вироком законної сили підпадає під дію частини 5 статті 72 КК України в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року, а тому саме ці періоди мають бути зараховані засудженому ОСОБА_6 .

Апеляційна скарга засудженого мотивована тим, що затримання його відбулося 11 липня 2006 року, 14 червня 2007 року був ухвалений вирок Апеляційного суду Сумської області, а 16 жовтня 2007 року Верховний Суд України переглянув вирок апеляційного суду і залишив його без змін, однак фактичне виконання вироку почалося 24 вересня 2008 року. На думку засудженого, оскільки його фактично доставили до колонії 24 вересня 2008 року, а тому саме до цього часу йому має бути зараховано строк попереднього ув`язнення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої засудженим апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув?язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засудженого ОСОБА_6 вироком Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2007 року було засуджено за пунктами 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 190, ст. 70, ч. 2 ст. 71 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Затримання засудженого відбулося 11 липня 2006 року.

Касаційний перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 14 червня 2007 року Верховним Судом України відбувся 16 жовтня 2007 року та згідно розпорядження Апеляційного суду Сумської області, вирок відносно ОСОБА_6 набрав законної сили 16 жовтня 2007 року.

Тобто, по даній кримінальній справі відносно засудженого ОСОБА_6 підлягали застосуванню, саме норми ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, а не норми ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Тому, судом першої інстанції було правильно визначено норму, що підлягала застосуванню. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Що стосується періоду, який підлягав зарахуванню, то із правильністю зазначених висновків суду першої інстанції погоджується колегія суддів, також.

Так, засуджений у своїй апеляційні скарзі посилається на статтю 87 КВК України, як на підставу для висновку, що вирок відносно нього почав виконуватися саме з моменту його до провадження до Роменської ВК № 56 24 вересня 2008 року, однак такі вимоги не узгоджуються з вимогами закону, оскільки зазначена засудженим стаття стосується не набрання рішенням законної сили, а стосується процедури до провадження засуджених до установ виконання покарання. Тобто, особа маючи статус засудженого в певний період часу має бути направлена до певної установи виконання покарання, однак у ситуації з ОСОБА_6 такі строки дотримані не були, але вказані моменти жодним чином не впливають на як на набуття вироком законної сили так і на набуття особою статусу засудженого.

З вище викладеного слідує те, що особа набуває статус засудженого лише після набрання вироком законної сили і виконанню підлягає лише такий вирок.

Таким чином, будь який термін перебування засудженого, після набрання вироком законної сили, в установі попереднього ув`знення зараховується такій особі у строк відбуття покарання і не є попереднім ув`язненням в розумінні ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, яка відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості та підстави для її зміни чи скасування відсутні, а відтак апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404,405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 30 березня 2020 року, якою було частково задоволено клопотання ОСОБА_6 про зарахування йому строку попереднього ув?язнення в строк покарання, в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року)- залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4