Справа № 361/1054/20
Провадження № 1-кп/361/481/20
В И Р О К
Іменем України

==================================================================================
15 жовтня 2020 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 02 січня 2020року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жердова Броварського району Київської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працюючого, не маючого на утриманні дітей, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Первомайська Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, офіційно не працюючого, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2016 за ч. 2
ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі. 12.04.2019 звільненого із Жовтневської ВК Харківської області № 17 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:

25.12.2019, приблизно о 22:10 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Героїв Небесної Сотні 5, поблизу ТЦ «Форум», вступили в розмову з ОСОБА_8 , в ході якої ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_8 , застосовуючи до останнього насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а саме ОСОБА_4 з метою подолання фізичного опору потерпілого, схопив обома руками ОСОБА_8 та кинув на землю. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нанесли невстановлену кількість ударів ногами по тулубу ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_5 обшукуючи кишені потерпілого, із правої кишені штанів забрав гаманець з грошовими коштами у сумі 1 500 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 залишили місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилися ним на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 завдали майнової шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 1 500 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2

ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

15.10.2020 між обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з кожним окремо, та прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_8 , за участю захисників, адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , було укладено угоди про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Відповідно до умов угоди, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 зобов`язуються беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнали повністю, просили затвердити угоди про визнання винуватості. Їх захисники та прокурор також просили затвердити угоди про визнання винуватості.

Потерпілий надав суду письмову заяву в якій зазначив, що не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і претензій матеріального та морального характеру до останніх він не має.

Згідно до ч. 3 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, в яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 визнали себе винуватими, віднесений, відповідно до ст. 12 КК України, до тяжкого злочину. Потерпілим, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, прокурору надано письмову згоду на укладання між прокурором та обвинуваченими угод про визнання винуватості. З умовами угоди потерпілий ознайомлений. Дане провадження не є провадженням щодо юридичної особи.

Судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України (також умови дотримання обов`язків, зазначених в угоді), характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Наслідки невиконання угод, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 роз`яснено.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даних угод відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угод не суперечать інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 в вигляді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном та обвинуваченого ОСОБА_5 в вигляді позбавлення волі строком на 5 років із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробувальним терміном, не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених. Обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 роз`яснено, що в разі призначення покарання з іспитовим строком на них будуть покладені обов`язки, відповідно до ст. 76 КК України, проти чого останні не заперечували.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погоджуються на призначення їм узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Прокурор та захисники також погодились на зазначене вище покарання. Потерпілий також не заперечував щодо зазначеного покарання.

Положення ст. 473 КПК України обвинуваченим та іншим учасникам судового провадження зрозумілі, наслідки укладання та затвердження угоди їм відомі (в тому числі щодо апеляційного та касаційного оскарження, відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання суд на виконання вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд визнає їхнє щире каяття у вчиненому, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, враховуючи думку прокурора, обвинувачених, захисників та потерпілого, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам

ст. ст. 469, 472 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , вважає можливим:

-ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2

ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та призначити останньому узгоджені сторонами та зазначені вище вид та міру покарання;

-ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та призначити останнім узгоджені сторонами та зазначені вище вид та міру покарання.

Цивільний позов у справі відсутній.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи, що запобіжний захід на виконання вимог ст. ст. 176-178 КПК України в ході досудового розслідування підозрюваним не обирався, суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такого заходу на період до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 370, 374, 394, 468, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 жовтня 2020 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000001 від 02 січня 2020 року між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. 131, 176 КПК України не застосовувати.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 жовтня 2020 року в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000001 від 02 січня 2020 року між прокурором Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, у період якого зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. 131, 176 КПК України не застосовувати.

Речові докази: DVD-R диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1