Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3333/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000092 від 21.09.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки станції Чамликська Лабинського району Краснодарського краю, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, не працюючої, в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 має неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та згідно з рішенням Овруцького районного суду Житомирської області (виконавчий лист від 24.11.2015 року у справі № 286/3762/15-ц) зобов`язана сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання дитини (доньки) ОСОБА_6 у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.10.2015 року до 17.02.2025 року, тобто до досягнення повноліття ОСОБА_6 .

Але ОСОБА_4 всупереч вимогам ч.2 ст.51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов 'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, злісно ухилялася від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини, оскільки будучи працездатною, не працевлаштованою, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в органи державної влади не зверталася, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_4 на утримання своєї дитини не надавала, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених виконавчим листом коштів на утримання дитини (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 01.02.2017 до 31.08.2020 року на загальну суму 72482 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину визнала повністю, підтвердила, що обставини обвинувачення викладені вірно, і показала, що про рішення суду про стягнення з неї аліментів знає. Раніше вона працювала дояркою, то платила аліменти у 2017 році. Після цього не платила нічого, бо ніде не працювала. До центру зайнятості не зверталась.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що з обвинуваченою має спільну доньку, якій 13 років. Донька з 2014 року проживає з ним, мати позбавлена батьківських прав. Аліменти на утримання доньки з матері присуджено судом. У 2017 році вона три рази платила, після цього не платила нічого. Доньку утримує він: одягає, взуває, збирає до школи. Щодо покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а її дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про її особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, проте в силу ст. 89 КК України визнається такою, що не має судимості.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченої, її позитивну характеристику, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 164 КК України.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати її особі і вчиненому нею кримінальному правопорушенню.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися, в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому підстави для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити їй покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1