Справа № 933/1161/19 р.
Номер провадження № 1-кп/933/17/20 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року Олександрівський районний суд Донецької області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника органу опіки та піклування Олександрівської райдержадміністрації - ОСОБА_9 ,

психолога методиста відділу освіти Олександрівської райдержадміністрації - ОСОБА_10 ,

представника уповноваженого підрозділу органу Національної поліції - ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т.Олександрівка кримінальне провадження № 0000213 від 19 жовтня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що народився в с. Іверське Олександрівського району Донецької області , на момент вчинення правопорушення учня 11 класу Іверської ЗОШ з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

18 жовтня 2019 року, близько 15 години 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 8 по вул. Центральній с. Іверське Олександрівського району Донецької області , підійшов до потерпілого ОСОБА_4 , який був зі своїми знайомими, з метою з`ясування відносин . Обвинувачений запитав потерпілого чи висловлював він погрози фізичної розправи на його ( ОСОБА_6 ) адресу та, не чекаючи відповіді, умисно, на ґрунті виниклих неприязних відносин, реалізуючи намір на завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, наніс потерпілому один удар кулаком правої руки по обличчю у верхню щелепну частину під правим оком, від якого ОСОБА_4 впав на землю. Після цього ОСОБА_6 умисно наніс потерпілому один удар кулаком правої руки по голові.

Зазначеними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді рани правої виличної області, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6, але не менше 21 дня.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши, що у жовтні 2019 року його рідна сестра Лілія розповіла про погрози

хлопця, який мешкає в смт. Новодонецьке та приїздить зі своїм другом до знайомої дівчини в с. Іверське на квадроциклі . В присутності інших підлітків він висловлював погрози розправою щодо місцевих хлопців, в тому числі і ОСОБА_6 , як старшому з них. Будучи обуреним таким зверхнім ставленням , обвинувачений наступного дня, під час чергового приїзду в село ОСОБА_4 , пішов з`ясовувати з ним відносини. Він підійшов до потерпілого, який був в альтанці разом із своїм другом ОСОБА_12 і місцевими дівчатами, та запитав чи дійсно хлопці хотіли його побити. Йому не відповіли. Після цього ОСОБА_6 вдарив обох по черзі кулаком в обличчя. Потерпілого він вдарив правою рукою по лівій стороні обличчя. Від удару потерпілий посунувся на землю та почав погрожувати пістолетом. Між ними зав`язалась боротьба, обвинувачений безуспішно намагався вибити пістолет та вимагав, щоб потерпілий сам сховав пістолет. ОСОБА_4 заховав пістолет та поїхав додому за кермом квадроцикла разом із своїм другом ОСОБА_12 . Причиною бійки обвинувачений назвав погрози побиття від сторонніх хлопців, які почула сестра обвинуваченого.

Вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину підтверджена повністю поясненнями потерпілого, свідків, письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що обвинуваченого він раніше не знав і ніколи не спілкувався . Познайомившись з дівчиною з с. Іверське у жовтні 2019 року, він приїхав в це село на її запрошення разом із своїм другом ОСОБА_12 . Вони поспілкувались і знову приїхали в с. Іверське наступного дня, 18 жовтня 2019 року ,біля 15-30 години, після занять. Сиділи в альтанці з місцевими дівчатами. До них стрімко підійшов обвинувачений та відразу вдарив потерпілого кулаком в обличчя , далі завдав ще декілька ударів кулаком по голові. Коли потерпілий впав,по обличчю у нього пішла кров, а обвинувачений продовжив бити ногами. Бив мовчки,біля п`яти хвилин. Чи бив обвинувачений ОСОБА_12 , потерпілий не пам`ятає, бо злякався та все відбулось дуже швидко. Потерпілий заперечує застосування ним пістолета та заявив, що мав газовий балончик для захисту, але так і не скористався ним.

Свідок ОСОБА_13 суду повідомив, що в жовтні 2019 року, біля 15 годині , разом з потерпілим приїхали до знайомої дівчини в с. Іверське, де сиділи в альтанці з місцевими дівчатами. До них ззаду підійшов ОСОБА_6 , який відразу став бити свідка. Він завалив його на землю, бив ногами, внаслідок чого розсік свідкові ніс та ногу. Потім став бити потерпілого, завдавши удару по обличчю та голові , від чого останній впав, а обвинувачений продовжив бити ногами. Під оком у потерпілого кровоточила рана, тому він дістав перцевій балончик для захисту, після чого обвинувачений відійшов , а свідок з потерпілим поїхали додому. Потерпілий піднявся самостійно та керував квадроциклом, на самопочуття не скаржився. По приїзду додому до потерпілого , останньому була надана перша допомога, але кровотечу зупинити не вдалося , тому потерпілого повезли до лікарні , де він деякий час перебував на лікуванні. Свідок заперечував наявність погроз з їх сторони та вважає побиття наслідком їх приїзду до місцевих дівчат .

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що має дружні стосунки з потерпілим. Отже, він разом із своїм другом ОСОБА_12 на квадроциклі приїхали в с. Іверське Олександрівського району, на її запрошення в жовтні 2019 року. Всі разом знаходились в альтанці, що біля будівлі сільради. До них приєдналась подруга свідка. Незабаром підійшов ОСОБА_15 - місцевий хлопець, який без попередження та пояснень, перший наніс удар ОСОБА_12 кулаком по обличчю, а потім наніс декілька ударів кулаком по обличчю та голові потерпілого . Останній намагався захиститися від ударів, але опинився на землі. Біля ока у потерпілого кровила рана. Бійка сталась через жарт ОСОБА_16 , який напередодні сказав, що він розбереться з місцевими хлопцями. До бійки хлопці не були знайомі, а розмову передала присутня сестра обвинуваченого. Бійка тривала недовго. ОСОБА_17 наніс по декілька ударів і хлопці відразу поїхали . ОСОБА_16 після побиття почував себе задовільно, він самостійно підвівся, сторонньої допомоги не потребував , сів за кермо та разом із ОСОБА_12 поїхали додому .

Свідок ОСОБА_18 підтвердила, що під час спілкування з потерпілим ОСОБА_16 та його другом ОСОБА_12 в альтанці в с. Іверське до них підійшов ОСОБА_19 . Останній нічого не промовивши, кулаком вдарив ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_16 . При цьому потерпілий спробував заспокоїти обвинуваченого, пропонував розібратися в чому справа. Але ОСОБА_17 не слухав його.

Коли ОСОБА_16 дістав пневматичний пістолет, ОСОБА_17 відійшов, припинивши побиття. Згодом свідкові стало відомо від інших, що причиною побиття є невдалий вислів потерпілого на адресу місцевих хлопців. Після побиття потерпілий почувався задовільно, сів за кермо та поїхав .

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні дала аналогічні пояснення,про те, що під час бесіди в альтанці підійшов обвинувачений ОСОБА_15 , який мовчки, цілеспрямовано вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_16 . Сталося це через образливе висловлювання останнього на адресу місцевих хлопців. Потерпілий після побиття не потребував сторонньої допомоги, але з рани на обличчі у нього текла кров.

Свідок ОСОБА_21 , рідна сестра обвинуваченого , засвідчила, що напередодні вона дійсно розповіла своєму братові, що ОСОБА_16 погрожував побити місцевих хлопців, в тому числі і ОСОБА_17 . Наступного дня, знову побачивши ОСОБА_16 і ОСОБА_12 , ОСОБА_17 запитав чи дійсно вони казали про його побиття та відразу вдарив ОСОБА_12 , а потім декілька разів вдарив ОСОБА_16 . Останній дістав пневматичний пістолет, став їм погрожувати. ОСОБА_17 спробував вибити пістолет, тому потерпілому дісталося більше. Коли у ОСОБА_16 пішла кров по обличчю, він із ОСОБА_12 поїхав з села.

За клопотанням законного представника обвинуваченого в судовому засіданні був опитаний свідок ОСОБА_6 , рідний брат обвинуваченого, який засвідчив, що після бійки з хлопцями , в цей же день приїхала мати ОСОБА_16 та його старший брат. Вони стали «розбиратися» з ОСОБА_17 , який зізнався у скоєному . Вони мстилися за побиття ОСОБА_16 , заламуючи ОСОБА_17 руки, били по голові, застосовували прийом удушення. Припинили, коли обвинуваченому стало зле.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що побиттю передували такі обставини. Коли місцеві хлопці грали у футбол, потерпілий сказав дівчатам , що поб`є місцевих. Тоді ОСОБА_17 наступного дня підійшов до потерпілого та його друга, які знову приїхали до села, та спитав хто його хотів побити . Після цього першим вдарив хлопців кулаком. Спочатку ОСОБА_12 , а потім ОСОБА_16 . Останній погрожував пневматичним пістолетом, тому отримав біля трьох ударів, а ОСОБА_12 однин чи два. Потерпілий почувався нормально, не потребував допомоги, сів за кермо та поїхав.

Опитана в якості свідка законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_17 виріс в багатодітній сім`ї. На цей час двоє дітей вже повнолітніх, а четверо неповнолітні. Батько пенсіонер, проживає разом з сім`єю у цивільному шлюбі, займається вихованням дітей. ОСОБА_17 має здібності у навчанні до математики та інформатики, має багато друзів . Іноді син бився, але швидко мирився. Раніше він навчався дзюдо. Свідок запевняє, що обвинувачений не схильний до агресії, але запальний і цього разу бійка була спровокована погрозами.

За клопотанням законного представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_23 - фельдшера медицини невідкладних станів швидкої допомоги м. Краматорська, яка засвідчила, що 18 жовтня 2019 року, біля 16 години 30 хвилин , під час транспортування потерпілого до лікарні , його нудило, він відчував запаморочення, на обличчі мав розсічену рану, яка кровила. В лікарні вирішили рану зашити, тому потерпілий хвилювався за зовнішній вигляд обличчя.

Вина обвинуваченого доведена наданими суду письмовими доказами. За довідкою закладу охорони здоров`я «Добропільської лікарні інтенсивного лікування» від 18 жовтня 2019 року, ОСОБА_4 звернувся за медичною допомогою з наявними ознаками тілесних ушкоджень обличчя , вушної мушлі, колінного суглобу.

За епікризом з історії хвороби № 5568, ОСОБА_4 знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні «Добропільської лікарні інтенсивного лікування» з 18 по 21 жовтня 2019 року з діагнозом : забита рана обличчя справа, забій лівої вушної мушлі, забій ділянки лівого колінного суглобу.

За висновком експерта під час проведення судово-медичної експертизи № 101 від 21 жовтня 2019 року, ОСОБА_4 під час надходження до травматологічного відділення «Добропільської лікарні інтенсивного лікування» мав рану правої виличної області, яка утворилась від ударної дії тупого предмету , можливо при обставинах ? вказаних слідчим та відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я,

тривалістю понад 6 але не більше 21 дня. Завдання отриманих ушкоджень здоров`ю потерпілого в результаті падіння з положення стоячи малоймовірно.

Місце та обставини скоєного правопорушення підтверджується протоколом огляду місця події з фототаблицею від 24 жовтня 2019 року,за яким потерпілий вказав на місце завдання йому тілесних ушкоджень в АДРЕСА_1 в районі розташування альтанки.

Опитана в якості свідка законний представник потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що в жовтні 2019 року ОСОБА_15 , побив її сина. Внаслідок побиття у сина на обличчі була рана, яка кровила. Зупинити кровотечу довго не вдавалося, син почувався погано, його нудило, тому викликали швидку допомогу. Рана була зашита лікарем та на його вимогу пройдено обстеження й стаціонарне лікування. За поясненнями сина, ОСОБА_6 вдарив його декілька разів, син впав, а обвинувачений продовжив бити ногами. У зв`язку із наявними травмами за лівим вухом та на лівій нозі, було продовжено амбулаторне лікування.

ОСОБА_5 підтримала цивільний позов, який вона заявила в інтересах неповнолітнього потерпілого в повному обсязі. Представник потерпілого зазначила, що злочином було завдано матеріальної шкоди у виді витрат на придбанням лікарських засобів під час лікування в сумі 431,25 грн. Також представник заявила , що потерпілому було завдано моральну шкоду, яка полягає у перенесених стражданнях в результаті нападу, приниженні його честі та гідності. Був порушений звичайний життєвий уклад потерпілого, на відновлення якого необхідно було докласти суттєвих зусиль . Заявник посилається, що на обличчі потерпілого залишився шрам від завданого обвинуваченим ушкодження.

В судовому засіданні потерпілий підтримав цивільний позов в повному обсязі та просить стягнути з обвинуваченого та законного представника обвинуваченого на його користь у відшкодування завданої матеріальної шкоди лікуванням - 431, 25 грн. та у відшкодування моральної шкоди 10000 грн., підтвердивши підставі стягнення шкоди, що викладені у позові.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час розгляду справи позов визнав частково, а саме в частині відшкодування матеріальної шкоди на лікування потерпілого, що підтверджена відповідними чеками. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнав, вважає їх завищеними , пояснюючи, що по закінченню бійки обвинувачений почувався задовільно, сторонньої допомоги не потребував, самостійно керував транспортним засобом.
Законний представник обвинуваченого також визнала цивільний позов лише в частині завданої матеріальної шкоди та надала аналогічні пояснення. Крім того, вона посилалась на скрутне матеріальне становище , бо сім`я багатодітна , працює лише батько, представник не працює, отримує допомогу на дітей. Просить вирішити питання щодо стягнення моральної шкоди на розсуд суду.
Вислухавши пояснення сторін та учасників судового провадження, дослідивши матеріали цивільного позову, суд вважає за необхідне задовольнити його частково.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У відповідності до ч. 1 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.
За приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
В судовому засіданні доведено розмір матеріальної шкоди в сумі 431,25 грн., який підтверджується відповідними квитанціями про отримання медичних послуг та копіями медичної документації(а.с.73-76). Таким чином, суд вважає , що позов в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до статті 23 ЦК України , особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справи Войтенко проти України, Науменко проти України).
Вказана позиція є аналогічною і у вирішенні інших справ Європейського суду: рішення від 15 жовтня 2009 року у справі Антипенко проти Російської Федерації, постанова у справі від 14 лютого 2008 року Пшеничний проти Російської Федерації.
Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_24 було заподіяно моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болі та душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я та лікуванням, приниженням його честі та гідності і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Приймаючи рішення щодо розміру відшкодування, суд враховує, що , відповідно до ч. 4 ст 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.
З урахуванням засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 гривень, яка визначена з урахуванням всіх обставин справи. Отже, суд прийшов до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди . В задоволенні решти позовних
вимог щодо стягнення моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити.
Відповідно до вимог ст. 485 КПК України,суд, під час судового розгляду кримінального провадження з`ясував обставини , що підлягають встановленню у провадженні щодо неповнолітніх.

Так, свідок ОСОБА_25 класний керівник обвинуваченого, опитаний в судовому засіданні, пояснив, що обвинувачений характеризується задовільно, має здібності до навчання. Активний, приймає участь у шкільних заходах, любить спорт , відвідує школу без пропусків занять. Батьки неповнолітнього мають вплив на нього, дитина успішно навчається, порушень дисципліни не має. За характером обвинувачений запальний, може відстоювати свої інтереси, але ініціатором бійок не був . Він має авторитет у класі.

Свідок ОСОБА_26 голова Іверської сільської ради, пояснив, що сім`я обвинуваченого та він сам характеризується з позитивної сторони. Іноді обвинувачений дереться. Він виховується в багатодітній сім`ї - шестеро дітей. В сім`ї нормальні відносини. Мати проживає у цивільному шлюбі з батьком обвинуваченого, хоча у свідоцтві про народження він не зазначений. Матеріальне забезпечення та виховання покладено на матір . Обвинувачений допомагає матері по господарству, скарг до сільської ради на нього не надходило.

Судом враховані характеризуючи дані щодо неповнолітнього обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання ( характеристика за № 1387 від 7 листопада 2019 року) . За характеристикою директора Іверської ЗОШ , ОСОБА_6 дисциплінований учень, має середній рівень можливостей до навчання, має добру пам`ять та виявляє логічне мислення, на уроках уважний. Має добрий фізичний розвиток, виявляє зацікавленість під час вивчення інформатики . До виконання громадських доручень ставиться відповідально, бере активну участь у громадському житті класу та школи. Активний, цілеспрямований, але часом буває агресивним, імпульсивний, товариський . Батьки приділяють належну увагу вихованню дитини.

За актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї , сім`я обвинуваченого складається з чотирьох неповнолітніх дітей, матері та її співмешканця. Санітарний стан приміщення задовільний, в наявності все необхідне для життя та розвитку дітей в багатодітній сім`ї . В родині взаємовідносини задовільні.

За висновком комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 1034 від 6 грудня 2019 року, ОСОБА_6 є психічно здоровою дитиною, ознаки розумової відсталості відсутні. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд приймає до уваги, що 16 жовтня 2019 року ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП - за розпивання пива та алкогольних напоїв у громадських місцях.

З огляду на викладе, суд вважає, що обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України , як умисне завдання легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_4 .

Суд, призначаючи покарання , відповідно до ст. 65-67 , 103 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення , обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання , умови життя та виховання неповнолітнього у багатодітній родині, той факт , що саме мати несе тягар по вихованню та утриманню дітей. Батько обвинуваченого зазначений у свідоцтві зі слів матері та зареєстрований як її співмешканець . Суд приймає до уваги, що обвинувачений має достатній рівень розвитку , психічно здоровий, за місцем проживання та навчання характеризується добре.
Як пом`якшуючу покарання ОСОБА_6 обставину суд враховує вчинення правопорушення будучи в неповнолітньому віці раніше не засудженим .

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 досудовим слідством не виявлено.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого раніше не засудженого , який вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці , обставини скоєного правопорушення та його наслідки ,суд вважає необхідним призначити обвинуваченому

покарання , не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у виді громадських робіт .

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин у неповнолітньому віці при призначенні йому покарання , суд виходить з положень ст.100 КК України , за якою громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

Призначаючи покарання, суд враховує висновок досудової доповіді Олександрівського районного сектору з питань пробації, за яким виявлена можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, з огляду на його поведінку, оточення, родину та неповнолітній вік.

Керуючись ст.ст. 370, 371,374,484, 485, 487 КПК України, ст.ст. 100, 103 КК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 100 КК України у виді 120 ( ста двадцяти ) годин громадських робіт

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 431(чотириста тридцять одну) гривню 25 копійок, в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000(п`ять тисяч ) гривень.

У разі відсутності у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди,вказану шкоду стягнути в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскарженим до Донецького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1