ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
законного представника
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
потерпілих ОСОБА_10
ОСОБА_11
законного представника
потерпілого ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000386 від 04.11.2019р. за апеляційною скаргою прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_13 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2020 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента ВПУ № 24 м.Заставна, допризовника, раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч.2 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3(три) роки

ЄУНСС: 718/3435/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_14
НП: 11-кп/822/375/20 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України
шість місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого

органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_7 , 04.11.2019 року приблизно о 00:10 год., будучи неповнолітнім, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно не справним автомобілем марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по автодорозі 0-26111 сполученням «Ошихліби - Ставчани» поза межами населеного пункту с. Гаврилівці Кіцманського району Чернівецької області зі сторони с. Іванківці в напрямку с. Хлівище. Проїжджаючи ділянку дороги з ґрунтово-гравійним покриттям, яка пряма в плані, неповнолітній водій ОСОБА_7 , не врахувавши технічний стан транспортного засобу, дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, внаслідок чого втратив керування автомобілем та допустив виїзд за межі проїзної частини дороги вправо із подальшим наїздом на дерево.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «ВАЗ-2103»: ОСОБА_15 , 1997р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 709 від 26.11.2019р., спричинено смерть, яка настала від відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа з розвитком субарахноїдальних крововиливів та забоєм речовини головного мозку; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому XII ребра справа, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1132мд від 28.11.2019р., відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я; неповнолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, множинних переломів кісток лицьового черепа, перелому верхньої та нижньої щелеп, забою головного мозку важкого ступеня, закритого поперечного перелому с/3 правої стегнової кістки зі зміщенням, забійно-рваних ран правої вушної раковини, чола та верхньої губи, масивних значних різаних ран і забоїв в ділянці правої щоки, масивних глибоких саден і різаних ран в ділянці лівої щоки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1131мд від 12.12.2019р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_7 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п.12.1, 12.2, 31.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. та введених в дію з 01.01.2002р., які з технічної точки зору, у своїй сукупності, перебувають у причинному зв`язку з її настанням, та які вимагають від водія: п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій гіідприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
На вказаний вирок суду прокурор Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_13 подала апеляційну скаргу, в якій вважає вирок районного суду незаконним та просить його скасувати.
Стверджує, що вирок районного суду підлягає скасування у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Вказує на те, що районним судом не взято до уваги той факт, що в наслідок вказаної ДТП, яка мала місце з вини неповнолітнього ОСОБА_7 , одразу постраждало троє осіб. Так, завдано непоправні тяжкі наслідки у вигляді смерті людини, а саме ОСОБА_15 ; тілесні ушкодження середньої тяжкості, спричинені ОСОБА_10 та тяжкі тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_11 .
Також стверджує, що районний суд не надав належну оцінку висновку судового-токсекологічної експертизи, у відповідності до якої в крові ОСОБА_7 виявлено 1,43% етилового спирту.
Не враховано, на думку апелянта, того факту, що померла ОСОБА_15 була матір`ю трьох малолітніх дітей, які перебували на її утриманні.
Апелянт вказує на те, що за таких обставин щире каяття та відшкодування завданої шкоди, не впливають на зменшення ступеню тяжкості злочину, оскільки ОСОБА_7 свідомо порушував цілий ряд пунктів ПДР України, керуючи автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, чим поставив в небезпеку не тільки своє життя та здоров`я, але й життя та здоров`я інших осіб.
Просить вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23.06.2020р. скасувати, постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На дану апеляційну скаргу надійшло заперечення захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , в якому вказує, що під час розгляду справи районний суд повно та об`єктивно провів судове слідство, висновки суду, викладені у вироку, відповідають фактичним обставинам справи та суд правильно застосував кримінальний закон, а також дотримався норм кримінально-процесуального закону під час розгляду справи, а тому вважає вирок районного суду законним та обґрунтованим.
Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників не надходило.

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку та вимоги апеляційної скарги та заперечення на неї, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його законного представника ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , які просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а вирок районного суду без зміни, потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, законного представника потерпілого ОСОБА_12 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 , 04.11.2019 року приблизно о 00:10 год., будучи неповнолітнім, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи посвідчення водія, керуючи технічно не справним автомобілем марки «ВАЗ-2103», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по автодорозі 0-26111 сполученням «Ошихліби - Ставчани» поза межами населеного пункту с. Гаврилівці Кіцманського району Чернівецької області зі сторони с. Іванківці в напрямку с. Хлівище. Проїжджаючи ділянку дороги з ґрунтово-гравійним покриттям, яка пряма в плані, неповнолітній водій ОСОБА_7 , не врахувавши технічний стан транспортного засобу, дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив неуважність та самовпевненість у своїх діях, внаслідок чого втратив керування автомобілем та допустив виїзд за межі проїзної частини дороги вправо із подальшим наїздом на дерево.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам автомобіля марки «ВАЗ-2103»: ОСОБА_15 , 1997р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 709 від 26.11.2019р., спричинено смерть, яка настала від відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа з розвитком субарахноїдальних крововиливів та забоєм речовини головного мозку; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому XII ребра справа, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1132мд від 28.11.2019р., відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я; неповнолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді перелому основи черепа, множинних переломів кісток лицьового черепа, перелому верхньої та нижньої щелеп, забою головного мозку важкого ступеня, закритого поперечного перелому с/3 правої стегнової кістки зі зміщенням, забійно-рваних ран правої вушної раковини, чола та верхньої губи, масивних значних різаних ран і забоїв в ділянці правої щоки, масивних глибоких саден і різаних ран в ділянці лівої щоки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1131мд від 12.12.2019р., відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що небезпечні для життя.
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_7 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п.12.1, 12.2, 31.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. та введених в дію з 01.01.2002р., які з технічної точки зору, у своїй сукупності, перебувають у причинному зв`язку з її настанням, та які вимагають від водія: п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.2. У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п.31.1. Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій гіідприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнав, та показав, що 04.11.2019р. вночі він, перебуваючи за кермом автомобіля, із ОСОБА_16 , який сидів біля нього, ОСОБА_17 , який був позаду ОСОБА_16 , та із сестрою ОСОБА_18 , яка знаходилась позаду нього, їхали у магазин, був невеликий туман, видимість була середня, на дорозі була велика яма, яку він побачив десь за 5 метрів, він намагався її уникнути та врізався в дерево, посвідчення водія у нього і на той час і наразі немає, автомобіль ВАЗ-2103 належить його братові ОСОБА_19 , перед тим він вживав спиртне, але не відчував себе в стані сп`яніння.
Потерпілий ОСОБА_10 показав, що 03.11.2019р. в обід біля 13-14год. готували нього шашлик із ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , потім, біля 19год., поїхали в бар, а біля 22-23год. поїхали у магазин на автомобілі, за кермом був ОСОБА_24 , біля нього видів ОСОБА_16 , позаду водія була ОСОБА_18 , а він посередині, перед цим вони пили пиво та коньяк. Що стало причиною ДТП, йому не відомо, прокинувся він у лікарні, ОСОБА_15 його дружина., раніше їздив із ОСОБА_24 , він добре керує, претензій до обвинуваченого не має.
Потерпілий ОСОБА_11 показав, що 03.11.2019р. готували у ОСОБА_17 шашлик, після чого поїхали у бар, а потім у магазин. За кермом був ОСОБА_24 , він сидів біля водія, ОСОБА_18 , ОСОБА_17 та ОСОБА_25 на задньому сидінні, перед цим вони пили пиво та коньяк, сталось ДТП, він нічого не пам`ятає, дорога була мокра, видимість середня, претензій до обвинуваченого не має.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Апелянт не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій, тому колегія суддів керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою обвинуваченого, потерпілих та прокурора, у відповідності до положень ч.3ст.349КПК України,районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_7 зрозумілий зміст ст.349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Районний суд при призначенні покарання ОСОБА_7 не дотримався вимог ст.ст. 50,65 КК України.

Аналізуючи вирок районного суду в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Районний суд відповідно до вимог ст.66 КК України встановив такі обставини, що пом`якшують покарання, як щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_11 , вчинення злочину неповнолітнім.

Такими обставини, що пом`якшують покарання районний суд мотивував застосування ст. 104 КК України.

З такою позицією районного суду не погоджується колегія суддів, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, наявність обставини, що обтяжує покарання: скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи та не, що хоча обвинуваченим і вчинено необережний злочин, проте він відноситься до категорії тяжких, ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння вчинив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілому ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження середньої тяжкості, що призвели до тривалого розладу здоров`я, неповнолітньому ОСОБА_11 заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, та є небезпечними для життя, а потерпілій ОСОБА_15 - завдано відкритого перелому кісток склепіння та основи черепа з розвитком субарахноїдальних крововиливів та забоєм речовини головного мозку, що спричинило її смерть.

Нормами кримінального матеріального права передбачено вік настання кримінальної відповідальності, тому ОСОБА_7 незважаючи на те, що вчинив злочин в неповнолітньому віці є суб`єктом кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України, повинен нести покарання за скоєне, у діях ОСОБА_7 має місце порушення двох складових ч.2 ст. 286 КК України: спричинення смерті потерпілій, заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому.

Таким чином, поза увагою районного суду залишилось те,що обвинувачений діючи самовпевнено, порушуючи численні вимоги Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, піддаючи тим самим ризику як своє, так і життя інших осіб, які перебували із ним в автомобілі, вчинив ДТП у результаті чого було спричинено, непоправні у будь-який можливий спосіб наслідки від злочину, смерть молодої людини, матері трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_15 .

При цьому апеляційний суд враховує, що форма вини ОСОБА_7 за наслідками скоєного злочину є необережною, однак щодо порушень Правил дорожнього руху є умисною, оскільки він свідомо, не маючи посвідчення водія, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння свідомо сів за кермо транспортного засобу і здійснював його експлуатацію, як джерела підвищеної небезпеки.

За таких обставин, враховуючи сукупність наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що в даному випадку виправлення та перевиховання ОСОБА_7 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально

Одночасно, колегія суддів не може погодитись з доводами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 , які були викладені в запереченні на апеляційну скаргу прокурора, оскільки вони є безпідставними та такими, які спростовуються фактичними обставинами кримінального провадження.

Разом з тим, приходячи до висновку про необхідність призначення реального покарання у виді позбавлення волі, колегія суддів, враховуючи щире каяття ОСОБА_7 , добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_11 , вчинення злочину неповнолітнім, позицію потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , те що потерпіла ОСОБА_15 є рідною сестрою обвинуваченого ОСОБА_7 , відсутність негативних характеристик по місцю проживання та навчання, вважає за можливе призначити йому мінімальне покарання передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України.
Враховуючи вищенаведене вирок районного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок районного суду відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_13 - задовольнити частково.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 23 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України - скасувати в частині призначеного покарання.

Визнати винним ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді застави скасувати.

Заставу в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. повернути заставодавцю ОСОБА_26 .

Взяти ОСОБА_7 під варту із зали суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 31 серпня 2020 року.

В строк відбуття покарання, на підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 05 листопада 2019 року по 06 листопада 2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили негайно після його проголошення та може бути оскаржений шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , в той самий строк з моменту вручення йому копії даного вироку.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

31.08.2020 року

(дата засвідчення копії)