ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/333/21 Справа № 175/3889/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 30 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001165 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року, ухвалений щодо
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпрі, громадянина України, інваліда 3 групи, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку терміном в 3 роки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат та долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 у невстановлені органом досудового розслідування дату та час знаходився в орендованій квартирі по АДРЕСА_3 , більш точна адреса слідством невстановлена, де під ліжком знайшов пістолет «ROHM RG 88» із магазином, спорядженим чотирма 9 мм патронами, які визначив для себе як вогнепальну зброю та бойові припаси, та маючи умисел, спрямований на їх незаконне придбання та носіння без передбаченого законом дозволу, поклав до власних речей і почав носити при собі до 30 серпня 2018 року.

30 серпня 2018 року приблизно о 01.22 годині в районі буд. № 69 вул. В. Сухомлинського у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області співробітники УПП в Дніпропетровській області під час патрулювання території за порушення правил дорожнього руху зупинили автомобіль «ВАЗ-2106» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 . Після складання постанови про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення співробітниками УПП відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» проведено поверхневий огляд особистих речей ОСОБА_9 , в ході якого встановлено наявність предмету, зовні схожого на вогнепальну зброю, після чого викликано СОГ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Того ж дня в період часу з 01.50 години до 02.45 години слідчим Дніпровського РВП за вищевказаною адресою проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_10 у присутності понятих із власної сумки видав пістолет «ROHM RG 88» із магазином, спорядженим 9 мм чотирма патронами, які являються: короткоствольною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом «ROHM RG 88» виробництва Німеччини із внесеними несанкціонованими змінами у первісну конструкцію; один із чотирьох патронів з маркуванням «OZK 9 mm P.A.», якими було споряджено магазин вказаного пістолету, відноситься до категорії бойових припасів, які ОСОБА_10 придбав і умисно носив, переміщаючи у транспортному засобі без передбаченого законом дозволу.

Не погоджуючись з ухваленим вироком захисник в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263 КК України змінити.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

В якості доводів поданої апеляційної скарги захисник в інтересах обвинуваченого посилається на те, що покарання призначене судом першої інстанції є занадто суворим.

Звертається увага на те, що ОСОБА_6 вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, пожалкував про вчинене правопорушення. Крім того, адвокат зазначає, що ОСОБА_6 є інвалідом 3 групи, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника в інтересах обвинуваченого, який підтримав вимоги поданої скарги, доповнив їх, просив застосувати у провадженні ст. 69 КК України, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів..

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону місцевим судом було дотримано.

Переглядаючи вирок в частині призначення покарання, колегія суддів приходить до висновку, що визначаючі вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Колегія суддів погоджується з встановленими судом обставинами, які впливають на вид і розмір покарання, й вважає, що призначене обвинуваченому покарання з випробуванням та визначений термін іспитового строку з покладенням відповідних обов`язків є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, тому підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у наслідок суворості у не має.

Частиною 1 статті 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Доводи захисника про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності кількох (не менше двох) обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі сторони захисту, не можуть слугувати безумовною підставою для призначення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а вироку - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4