Справа № 372/3066/20
Провадження 1-кс-1047/20
ухвала
Іменем України

01 жовтня 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001115 від 18.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке погоджено прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 18.07.2020 о 07 год. 52 хв. до Обухівського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що 17.07.2020 близько 22 години, наглядно знайомий матері ОСОБА_6 , повіз останню на дамбу в село Трипілля Обухівського району Київської області для відпочинку та під час словесного конфлікту із застосуванням фізичної сили до останньої відкрито викрав жіночу сумку в якій перебував мобільний телефон марки «XIAOMI» модель «Redmi note 7» та ключі від квартири АДРЕСА_1 , після чого з місця події зник.
Після чого, 18.07.2020 близько 02 години, невідомі особи шляхом відчинення дверей до квартири АДРЕСА_1 ключем, який напередодні невідомий чоловік викрав у її матері ОСОБА_6 , викрали з вказаної квартири три мобільні телефони та систему для нагрівання тютюну «IQOS 2.4», чим спричинили матеріальну шкоду заявниці, сума якої встановлюється.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснила, що 17.07.2020 близько 15 години вона пішла відпочивати до свого знайомого ОСОБА_7 , де відпочивали на пікніку вживали алкогольні напої. Після відпочинку близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_7 провів ОСОБА_8 до під`їзду, де остання проживаю із сім`ю. Коли ОСОБА_7 пішов додому, ОСОБА_6 згадала, що в неї закінчилися цигарки та вона повернулася до магазину «Берізка», який знаходиться по вулиці Зв`язку 1-А у місті Українка. Коли ОСОБА_6 стояла в черзі в магазин до неї підійшов наглядно знайомий чоловік, як його звати потерпіла не знає, в магазині зав`язалася розмова між ними, придбавши цигарки та алкогольні напої дані особи вийшли з магазину «Берізка». Після чого підійшли до автомобіля даного чоловіка, який був припаркований біля магазину «Берізка», марку, модель, д.н.з ОСОБА_6 вказати не може, сівши до автомобіля розмовляли, вживали алкогольні напої двері автомобіля були відчинені, через деякий час до них підійшов наглядно знайомий на ім`я ОСОБА_9 , який проживає в будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_9 та невідомий чоловік про щось розмовляли та невідомий чоловік сказав Вадиму, щоб він йшов та не заважав розмовляти. Потім невідомий чоловік запропонував потерпілій поїхати на дамбу в с. Трипілля до річки Дніпро для відпочинку, на що остання погодилася. Проте, ОСОБА_10 побачила, що вини проїхали поворот на дамбу та поїхали вздовж дороги. Після чого, між даними особами виник словесний конфлікт з приводу того, що ОСОБА_6 , не подобалося куди вони їдуть. Припаркувавшись на узбіччі дороги, дані особи вийшли з автомобіля та під час словесного конфлікту невідомий чоловік почав наносити ОСОБА_6 тілесні ушкодження кулаком якої руки вказати не може в область обличчя та в ліве плече.
Після чого, відкрито заволодів чорною жіночою сумкою, яку ОСОБА_6 тримала на плечі. В сумці знаходився мобільний телефон марки «XIAOMI», модель «Redmi note 7» чорного кольору, з абонентським номером НОМЕР_1 , телефон перебував у силіконовому чохлі коричневого кольору. Телефон та чохол придбала в травні 2020 року у свого знайомого, який був у використанні за 4000 грн. В сумці також були ключі від квартири, де ОСОБА_6 , проживає, після цього поїхав з місця події, а остання залишилася на узбіччі дороги.
Також зазначила, що даний чоловік виглядав, не високого зросту приблизно 170 см, середньої тіло будови (широкі плечі) волосся світле, коротка зачіска, обличчя круглої форми. Одягнений був у футболку світлого кольору та шорти до колін темного кольору.
18.07.2020 близько 06 год. 30 хв. прийшовши додому, дочка ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_6 , що 18.07.2020 близько 02 год. до їх квартири зайшли два невідомих чоловіка, а саме відчинили двері квартири ключем, який напередодні невідомий чоловік викрав у ОСОБА_6 та з різних кімнат викрали три мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «XIAOMI», модель «Redmi 7 3/32 GB», мобільний телефон марки «iPhone 5 16GB», мобільний телефон марки «LG», модель «G2 32 GB» та систему нагрівання тютюну «IQOS 2.4», які купувала ОСОБА_5 , також намагалися викрасти велосипед, який викотили з кімнати в коридор та в цей час прокинувся чоловік ОСОБА_11 та вийшов з кімнати, а дані особи втекли.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що 17.07.2020 у вечірній час перебував біля магазину «Берізка», що по вул. Зв`язку 1-А в м. Українка Обухівського району Київської області займався власними справами та зустрівся біля вказаного магазину із знайомим на ім`я ОСОБА_9 . Під час розмови до даних осіб із магазину «Берізка» підійшла наглядно знайома жінка на ім`я ОСОБА_13 , з якою після розмови ОСОБА_9 сів до автомобіля «Опель», д.н.з. вказати не може та поїхав у невідомому напрямку. Також повідомив, що 18.07.2020 зустрівшись у першій половині дня із ОСОБА_9 , останній повідомив, що в нього із Таїсією виник словесний конфлікт на підґрунті непорозуміння та ОСОБА_9 залишив жінку на місці сварки.
18.08.2020 по пред`явленню особи для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_6 впізнала особу, яка вчинила відносно неї вищевказане кримінальне правопорушення.
В ході досудового розслідування до СВ Обухівського ВП надійшов рапорт оперуповноваженого СКП Обухівського ВП капітана поліції ОСОБА_14 про те, що в ході оперативно-розшукових заходів було встановлено, що особа, яка вчинила даний злочин являється ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який користується мобільним телефоном НОМЕР_2 уродженець міста Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.09.2020 інформація про власника квартири за адресою: АДРЕСА_4 відсутня.
25.09.2020 на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області справа №372/3066/20, провадження 1-кс-973/20 від 14 вересня 2020 року проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_15 , в ході обшуку було вилучено мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy M30S» IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 » з абонентським номером НОМЕР_5 , поміщено до спец пакета INZ1006937, яким користується співмешканка ОСОБА_15 ОСОБА_16 .
Виходячи з того, що при проведенні обшуку вилучено речі, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення та одержані внаслідок його вчинення.
Відповідно до ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна.
У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду та обшуку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. З ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
А тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження наявна необхідність у застосуванні до тимчасово вилученого майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що є безпосередньо предметами та доказом вказаного кримінального правопорушення пов`язаного з зайняттям гральним бізнесом, а також для встановлення відомостей-інформації, що міститься у вище вилучених документах та предметах шляхом проведення ряду судових експертиз, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в клопотанні просила розглянути його без участі слідчого та прокурора, вимоги клопотання підтримує в повному обсязі, також просила не здійснювати фіксацію судового засідання за допомогою технічних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання майна як речового доказу у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту, слід задовольнити.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung», модель «Galaxy M30S» IMEI НОМЕР_3 , НОМЕР_4 » з абонентським номером НОМЕР_5 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1