Справа №573/2394/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/827/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: останній раз вироком Білопільського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2018 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців та позбавлення волі на строк 2 роки з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника потерпілої ОСОБА_9 на ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2020 року, в якій він просить ухвалу суду скасувати в частині відмови у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 про стягнення із ОСОБА_10 на її користь 5178 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Даною ухвалою суду до ОСОБА_10 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відмовлено ОСОБА_11 у задоволенні позову про стягнення зі ОСОБА_10 майнової шкоди в сумі 5000 грн. та моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Відмовлено ОСОБА_8 у задоволенні позову про стягнення зі ОСОБА_10 майнової шкоди в сумі 5178 грн. та моральної шкоди в сумі 20000 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

За змістом доводів апеляційної скарги ОСОБА_9 не погоджується з висновками суду щодо відмови у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 та вважає їх безпідставними, оскільки вони були зроблені у зв`язку із неповним дослідженням обставин справи, що призвело до порушень норм КПК України.

Представник потерпілої зазначає, що судом першої інстанції не були взяті до уваги положення ст.1184 ЦК України, що передбачають, що шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується його опікуном, а також наявність у ОСОБА_10 родичів та близьких осіб, а саме, бабусі та цивільної дружини. На думку апелянта, оскільки вказані особи знали про психічну неврівноваженість ОСОБА_10 , то вони мають відшкодувати шкоду, завдану потерпілій діями ОСОБА_10 , якщо не доведуть, що майнова та моральна шкода завдана не з його вини.

За ухвалою суду, у точно невстановлений день наприкінці жовтня 2015 року, у вечірній час, ОСОБА_10 , проходячи повз магазин «Калинка», що розташований по вул. Новікова, 1 в м. Ворожба Білопільського району, побачив мопед марки «Corrado 50 cc» чорного кольору, вартістю 4338,12 грн., що належав ОСОБА_11 , та скориставшись тим, що його ніхто не бачить, відвів вказаний мопед від приміщення магазину і вподальшому розпорядився ним на власний розсуд, чим вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Крім того, у точно невстановлений день, приблизно 17 листопада 2019 року, близько 23-00 год., ОСОБА_10 проник до домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить потерпілій ОСОБА_8 і таємно викрав зварювальний апарат «Edon» MMA-200Р, вартістю 1613 грн., кутову шліфувальну машинку «EXPERT Tools» AG07, вартістю 952 грн., циркулярний насос опалення марки «WITA», вартістю 1615 грн., монтажну пилку марки «Витязь», вартістю 684 грн., електролобзік марки «Soma», вартістю 127 грн., мобільний телефон «Ergo» F181 вартістю 187 грн. Загальна сума викраденого у ОСОБА_8 майна становить 5178 грн. Такими своїми діями ОСОБА_10 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи потерпілої ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_10 , думку прокурора про необхідність компенсації потерпілій шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд правильно встановив фактичні обставини вчинених ОСОБА_10 у стані неосудності суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та зробив обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні зазначених суспільно небезпечних діянь, який ґрунтується на наявних доказах, а саме, поясненнях потерпілої ОСОБА_8 , наданих суду першої інстанції; протоколі огляду місця події від 18 листопада 2019 року і фототаблицею до нього, під час якого оглянуто домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки було викрадено майно потерпілої ОСОБА_8 ; протоколі огляду місцевості від 17 травня 2019 року і фототаблицею до нього, під час якого оглянута місцевість по вул. Новікова в м. Ворожба Білопільського району біля магазину «Калинка», звідки ОСОБА_10 незаконно заволодів мопедом потерпілого ОСОБА_11 ; протоколах огляду предметів від 17 та 18 травня 2019 року з фототаблицею до нього, в ході якого оглянуті видані свідком ОСОБА_12 запчастини з мопеда марки "Corrado", що був викрадений у ОСОБА_13 ; протоколі огляду місцевості від 27 листопада 2019 року з фототаблицею до нього, під час якого на ділянці по АДРЕСА_4 оглянуті речі, що видав ОСОБА_12 , серед яких знаходилися предмети, що викрав ОСОБА_10 у ОСОБА_8 ; протоколі огляду предметів від 28 листопада 2019 року з фототаблицею до нього, під час якого були оглянуті предмети, що викрадені ОСОБА_10 у ОСОБА_8 ; протоколі слідчих експериментів від 27 листопада 2019 року з участю підозрюваного ОСОБА_10 , який розказав і показав на місцевості про обставини заволодіння мопедом ОСОБА_11 та викрадення майна з будинку ОСОБА_8 (); висновком судової авто-товарознавчої експертизи №19/119/11-2/113е від 30 травня 2019 року, згідно якого вартість мопеда «Corrado 50 cc», що належав потерпілому ОСОБА_13 , становить 4338,12 грн.; висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/11-1/2772е від 05 грудня 2019 року, згідно якого вартість викраденого майна у потерпілої ОСОБА_8 становить 5178 грн. (т.1 а.м.к.п. 155-176, т.1 а.м.к.п. 177-183, т.1 а.м.к.п. 184-198, 199-210, т.1 а.м.к.п. 211-221, т.1 а.м.к.п. 222-254, т. 2 а.м.к.п. 1-24, т.2 а.м.к.п. 21-24, т.2 а.м.к.п. 27-38).

Вищевказаним доказам судом була дана належна правова оцінка, що знайшло своє відображення у змісті оскаржуваної ухвали з наведенням відповідних мотивів.

Що стосується доводів представника потерпілої про необхідність скасування ухвали суду в частині відмови у задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 про стягнення із ОСОБА_10 на її користь 5178 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення за ч.3 ст.185 КК України, то колегія суддів вважає їх безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною 2 ст.1186 ЦК України передбачено, якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Посилаючись на дану норму закону, ОСОБА_9 у доводах апеляційної скарги вказує на пояснення у суді першої інстанції ОСОБА_10 щодо його спільного проживання з цивільною дружиною без реєстрації офіційного шлюбу та наявності у нього бабусі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що законом чітко визначено перелік осіб, на яких суд може покласти обов`язок по відшкодування шкоди, завданої неосудною особою.

Однак, у матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження факту перебування ОСОБА_10 у зареєстрованому шлюбі.

Крім того, цивільним законом передбачено право суду покласти такий обов`язок на дружину, батьків чи повнолітніх дітей, які проживали разом з неосудною особою, а не обов`язок суду. До того ж, баба чи дід до переліку таких осіб не входить.

Недоречним є й посилання апелянта на норму закону щодо відшкодування шкоди опікуном недієздатної особи, оскільки у передбаченому законом порядку опікунство над ОСОБА_10 не встановлювалось.

Інші доводи щодо скасування ухвали суду апеляційна скарга не містить.

Що стосується заперечень прокурора про можливість компенсації потерпілій шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, за рахунок коштів Державного бюджету України, то колегія суддів не бере їх до уваги.

Так, частиною 2 ст.1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, компенсується йому за рахунок Державного бюджету України у випадках та порядку, передбачених законом.

Аналізуючи дану норму закону, колегія суддів зазначає, що джерелом відшкодування у цьому випадку є Держаний бюджет України та фактично наведена норма не має чіткого принципу її застосування та відсилає до спеціального закону, який на сьогоднішній день відсутній, що свідчить про недоцільність звернення стягнення на відшкодування шкоди, завданої злочином, за рахунок Державного бюджету України, так як немає реального механізму його реалізації.

Враховуючи всі наведені обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що в ході апеляційного перегляду кримінального провадження не було встановлено невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які були б підставою для скасування судового рішення, як про це зазначає представник потерпілої у своїй апеляційній скарзі, тому апеляційна скарга адвоката ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2020 року, якою відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_10 в той же строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4