Номер провадження: 11-сс/813/1569/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0002926, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що в судовому засіданні встановлено існування ризиків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст.177 КПК України, однак прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а дані про особу підозрюваного, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, свідчать про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням діючого законодавства.

Доводи обґрунтовує тим, що судом при ухваленні рішення не враховані обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення та тяжкість покарання. Вказує, що судом першої інстанції не враховано те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не надано жодної оцінки тому, що маючи на утриманні малолітню дитину 2011 року народження у підозрюваного відсутнє будь-яке джерело доходу.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 08.09.2020 року у ранковий час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 перебуваючи на території м. Кривий Ріг, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав, шляхом «закладки», у невстановленої органом досудового розслідування особи, наркотичні засоби, після чого незаконно перевіз їх до м. Одеси з метою подальшого збуту.

11.09.2020 року, за адресою: вул. Базарна, 61, м. Одеса, під час проведення обшуку ОСОБА_7 слідчо-оперативною групою виявлено та вилучено двадцять дев`ять полімерних згортків з порошкоподібною речовиною, яка містить наркотичний засіб метадон.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги; думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Статтею 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).

Щодо доводів апеляційної скарги.
Наявність на даній стадії у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, долученими до клопотання слідчого, та ніким з учасників не оспорюється, а тому не перевіряється апеляційним судом.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 є громадянином України, одружений, має постійне місце реєстрації та проживання Україні, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та є не судимою особою, що свідчить про наявність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків.

Встановлені вище дані про особу підозрюваного, а також те, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, можуть свідчити про ступінь існування ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Водночас, апеляційний суд не погоджується з висновком слідчого судді про те, що на даному етапі існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному проваджені, оскільки будь-яких даних на підтвердження цих обставин стороною обвинувачення не надано і таких даних матеріали клопотання не містять.

Щодо заявленого у апеляційній скарзі та у судовому засіданні ризику можливого вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає ці посилання прокурора такими, що заслуговують на увагу, оскільки підозрюваний офіційно не працює, фактично шляхи надходження його доходів для забезпечення життєдіяльності не відомі, що вказує на існування відповідного ступеню зазначеного ризику.

У судовому засіданні прокурор вказав, що з часу застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, останній порушував покладені на нього обов`язки та не з`являвся до слідчого .

Захисник та підозрюваний заперечували твердження прокурора та вказали, що з часу застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , його викликали до слідчого лише один раз, саме 26.10.2020 року, тобто в день розгляду апеляційним судом скарги прокурора. При цьому зазначили, що підозрюваний перевірявся працівниками поліції близько шести разів за місцем мешкання, де на час застосування запобіжного перебував з двома неповнолітніми дітьми та доглядав за ними оскільки його дружина перебувала на роботі та покладені на нього обов`язки судом він не порушував.

На спростування заявлених в судовому засіданні пояснень, прокурором не надано жодного доказу на підтвердження обставин невиконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не надано раціональних пояснень з даного приводу, що розцінюється апеляційним судом як надання прокурором обставин, які не можна вважати слушними.

Враховуючи обставини вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та його наслідки, дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та досить міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, належне виконання ухвали про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає застосування відносно підозрюваного слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є виправданим, а застосований запобіжний захід таким, що здатний забезпечити виконання завдань кримінального провадження та покладених на підозрюваного обов`язків.

Таким чином, апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що цілодобовий домашній арешт є занадто м`яким для підозрюваного, з огляду також на те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, прирівнюється до запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який також обмежує свободу особи та змушує підозрюваного відчувати на собі певний тягар заборон.

Будь яких даних, які б доводили протилежне прокурором апеляційному суду представлено не було.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею законно та обґрунтовано прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Будь яких інших даних, які б свідчили про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального кодексу прокурором представлено не було та колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд приходить висновку про те, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0002926, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2020 року, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4