Провадження №1-кп/748/218/20
Єдиний Унікальний № 740/627/20
У Х В А Л А
14 вересня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглядаючи у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0001379 про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Чернігівського районного суду перебуває кримінальне провадження № 0001379 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають під вартою, строк запобіжного заходу спливає 15 вересня 2020 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що вони обгрунтовано обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, перебуваючи на свободі можуть переховуватись від суду, можуть чинити тиск на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, скоїти інше кримінальне правопорушеня, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не зменшились та не відпали.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, вважали ризики, на які вказує прокурор є необгрунтованим, обвинувачений ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, просили змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ризики, на які вказав прокурор є необгрунтованими, обвинувачений не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. При вирішення питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховуються дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність даних про неможливість подальшого тримання його під вартою за станом здоров`я, міцність соціальних зв`язків, віддаленість місця його реєстрації та фактичного місця проживання від населеного пункту, у якому розглядається справа, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому злочині, можливость обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, можливості скоїти інший злочин, зазначені ризикивиправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, тому суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на два місяці. При вирішення питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 судом враховуються дані про особу обвинуваченого, стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, тяжкість покарання, що загрожує при визнанні його винуватим, можливость обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та можливості скоїти інший злочин, зазначені ризикивиправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на два місяці. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції). У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від від слідства, а у даній справі від суду. Отже, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, встановлено, що продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України і вони не зменшились та на даний час залишаються. Ці ризики, на думку суду сягають значного рівня, обставин, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено, а тому суд не вбачає підстав для застосування обом обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу.
Керуючись ст.178, 183, 331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 14 листопада 2020 року( включно).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на два місяці до 14 листопада 2020 року( включно)

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та для відому та виконання направити Начальнику СіЗо № 31 м.Чернігова.

Головуючий суддя ОСОБА_1