Справа № 991/7379/20
Провадження № 11-сс/991/805/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року про повернення скарги на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення та встановлені судом обставини
02 вересня 2020 року на електронну адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), зобов`язання вчинити дії.

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою від 02 вересня 2020 року повернув зазначену вище скаргу особі, яка її подала.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя дійшов висновку, що скаргу подала особа, яка не має права її подавати, оскільки не підписана ОСОБА_6 (відсутній електронно-цифровий підпис).

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року ОСОБА_6 подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу, в якій ставить вимогу про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової, якою його скаргу направити до Вищого антикорупційного суду на новий розгляд.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_6 посилається на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі дійшов помилкового висновку щодо відсутності підпису у поданій ним скарзі, оскільки звертаючись до суду зі скаргою він підтвердив свої повноваження власним підписом. Крім того, зазначив, що відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Вважає, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі допустив невідповідність висновків фактичним обставинам, що є підставою для її скасування.

Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження, в зв`язку з тим, що вказаний строк був пропущений з поважних причин, а саме карантинні обмеження на території України.

Позиції учасників судового провадження
Учасники судового провадження у судове засідання не прибули, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, однак відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду. При цьому, учасники судового провадження, які не прибули, не надали суду свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Строки, у межах яких особа може оскаржити ухвалу слідчого судді, передбачені ст. 395 КПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 02 вересня 2020 року ухвала слідчого судді була постановлена без виклику ОСОБА_6 та була направлена йому поштовою кореспонденцією. Вказана ухвала була отримана ОСОБА_6 10 вересня 2020 року. Отже, для ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали розпочався 11 вересня 2020 року і останнім днем такого строку було 15 вересня 2020 року.

Оскільки, ОСОБА_6 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді подав, шляхом її відправлення засобами поштового зв`язку на адресу суду 16 вересня 2020 року, він вважається таким, що пропустив строк, визначений п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України.

Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду (ч. 1 ст. 117 КПК України).

Що стосується забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення у контексті пропуску строку на таке оскарження, у рішеннях Європейського суду з прав людини сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо: 1) пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника, а тим більше, якщо пропуск стався з вини суддів попередніх інстанцій, зокрема, у зв`язку з несвоєчасним врученням повного тексту судового рішення при одночасній добросовісній поведінці скаржника та вчиненні останнім усіх залежних від нього дій з метою отримання такого рішення; 2) оскарження судового рішення здійснюється не з метою перегляду остаточного рішення, а обумовлене метою виправлення судової помилки, яка має суттєве значення для захисту прав та інтересів особи або становить значний суспільний, або у виняткових випадках державний інтерес.

Враховуючи наведені ОСОБА_6 доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема епідемія коронавірусу та запроваджені карантинні заходи та обмеження, то вказані обставини, можна у цій справі вважати об`єктивними перешкодами для подання апеляційної скарги у визначений КПК України, а тому, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає за необхідне клопотання ОСОБА_6 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Щодо доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Частина 2 статті 1 КПК України визначає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Так, положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, ст. 303-308 цього Кодексу).

Частиною 1 статті 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, правом на оскарження такої бездіяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України наділений, зокрема, заявник.
Згідно із ч. 1 ст. 60 КПК України, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Так, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про необхідність повернення ОСОБА_6 поданої ним скарги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 листопада 2012 року № 1640/0/4-12 «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», у випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги. Скарга не відповідає вимогам закону, якщо, відповідно до п.п. 1 зазначеного п. 6 Листа, її подала особа, яка не має права подавати скаргу (за винятком випадків, коли скарга підписана уповноваженим представником).

В свою чергу, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі Закон) передбачено, що електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Положення ст. 6 зазначеного Закону встановлюють, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

При цьому, оригіналом електронного документа, відповідно до вимог ст. 7 Закону, вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Електронний підпис, відповідно до визначення, що міститься в п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України Про електронні довірчі послуги», це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Таким чином, електронний цифровий підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора цього документа іншими суб`єктами електронного документообігу.

Проте, скарга ОСОБА_6 , всупереч вищезгаданим вимогам закону, була подана 02 вересня 2020 року до слідчого судді Вищого антикорупційного суду лише в електронній формі без скріплення цифровим підписом.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано та на підставі закону дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_6 його скарги у зв`язку із неможливістю достовірної ідентифікації особи, яка звернулась зі скаргою через відсутність електронного цифрового підпису, тобто поданням скарги особою, яка не має права її подавати.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України).

За змістом ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 117, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02 вересня 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4