КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2020 року ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та накладено арешт на тимчасово вилучене 29 травня 2020 за адресою АДРЕСА_1 майно:

-портативну колонку марки «Sven», поміщену до спецпакету № INZ 3015074;
-жорсткий диск марки «TOSHIBA»;
-плату для компьютера марки «D-link», що поміщено до спецпакету № 7145509;
-квадрокоптер марки «Vitality»;
-пульт керування квадрокоптером марки «Vitality» поміщений до спецпакету № INZ 3015063;
-ноутбук марки «Asus» моделі Х51RL;
-не повний комплект зарядного пристрою до ноутбуку, поміщений до спецпакету № 7305366;
-кросівки марки New Balance моделі 790V6;
-футболку чорного кольору без бирок та надписів;
-штани спортивні чорного кольору з біркою «Peter Storm»;
-анорак темно синього кольору, поміщений до спецпакету № 7305367;

-кавоварку марки «Philips».

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді власник майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою у задоволенні клопотання про арешт майна відмовити і зобов`язати слідчого повернути вказане майно.

Апелянт вказує, що дане рішення прийняте із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України і відтак, має бути скасоване.

ОСОБА_6 посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при винесенні оскаржуваної ухвали, яке на його думку полягало в тому, що суд здійснив недотримання строків, передбачених чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна, неправильно застосував передбачені законом підстави для арешту майна, а також те, що майно, яке було в нього вилучено не відповідає жодним чином майну, яке зазначено в заяві потерпілого, також сторонам не був вручений протокол обшуку (огляду).

Як зазначає апелянт, ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, які сліди містять вищенаведені предмети, а також яким чином могло вказане майно бути використані як знаряддя вчинення злочину. Відтак, не наведено доказів того, що дане майно має ознаки речових доказів.

Заслухавши доповідь судді, доводи власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий, який звернувся з клопотанням, не дотрималися.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, у провадженні СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002154 від 29 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, щов період часу з 20 год. 45 хв. 28 травня 2020 року по 07 год. 20 хв. 29 травня 2020 року невідома особа, шляхом зламу циліндричного механізму замка дверей проникла до приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки здійснила крадіжку кавового апарату, кассового апарату, в якому знаходились грошові кошти близько 15 тис. грн., 2 системних блоки до стаціонарного комп`ютеру.
Органами досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного злочину може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення огляду місця події за адресою проживання ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: портативну колонку марки «Sven», що поміщена до спеціального пакету №INZ3015074, жорсткий диск марки «ТOSHIBA», плату для комп`ютера марки «D-link», що поміщена до спеціального пакету №7145509, квадрокоптер марки «Vitality», пульт керування квадрокоптером марки «Vitality», що поміщений до спеціального пакету №INZ3015063, ноутбук марки Аsus, моделі X51RL, не повний комплект зарядного пристрою до ноутбуку, що поміщений до спеціального пакету №7305366, кросівки марки NewBalancе, моделі 790V6, футболку чорного кольору, без бирок та надписів, штани спортивні, чорного кольору, з биркою «Peter Storm», анорак темно синього кольору, з биркою Backto school, що поміщено до спеціального пакету №7305367, кавоварку марки «Philips».

30 травня 2020 року слідчий СВ ВП №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотання про накладення арешту на вилучене 29 травня 2020 за адресою АДРЕСА_1 майно.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2020 року клопотання слідчого про арешт майна було задоволено.
Разом з тим, дослідивши обставини провадження, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов до необгрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не перевірив мету та правові підстави для накладення арешту на майно.

Відповідно до матеріалів справи, клопотання не містять даних про те, що майно, яке було вилучене 29 травня 2020 за адресою АДРЕСА_1 було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або об`єктом кримінально протиправних дій, зберегло на собі його сліди, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або було набуте кримінально протиправним шляхом, а тому законних підстав для накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, як про це просив слідчий у своєму клопотання, немає.
Посилання слідчого та прокурора у клопотанні на те, що вказане майно належить ОСОБА_6 та має важливе доказове значення для даного кримінального провадження, не є достатньою підставою для накладення арешту, оскільки сам по собі факт користування ОСОБА_6 вказаним майном не може бути використаний як доказ обставин, що встановлюються під час данного кримінального провадження.

Таким чином, арешт на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів, як зазначається у клопотанні, з урахуванням зазначеного, є необгуртованим.
Також немає жодних підстав для накладення арешту на зазначене майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки ОСОБА_6 не є підозрюваним у данному кримінальному провадженні та відсутній обгрунтований розмір цивільного позову у кримінальному провадженні, як цього вимагає ч. 6 ст. 170 КПК України.
З огляду на вказане, правові підстави з яких слідчий просить накласти арешт на майно, є такими, що не співвідносяться з матеріалами справи, а тому слідчий суддя необґрунтовано наклав арешт на нього, без обґрунтування мети та правових підстав, як це передбачено ч. 2 ст. 171 КПК України.

Крім того, слідчий суддя в ухвалі вказав, що слідчий довів наявність підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 307 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення обшуку, необхідно накласти арешт на вказане майно, що не узгоджується із матеріалами справи, оскільки відповідно до клопотання слідчого про арешт майна, та витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у провадженні СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002154 від 29 травня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Даних, про здійснення досудового розслідування за ч.1 ст. 307 КПК України, матеріали справи не містять.
З урахуванням зазначеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, з урахуванням апеляційних вимог, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно,як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , та накладено арешт на тимчасове вилучене 29 травня 2020 за адресою АДРЕСА_1 майно:
-портативну колонку марки «Sven», поміщену до спецпакету № INZ 3015074;
-жорсткий диск марки «TOSHIBA»;
-плату для компьютера марки «D-link», що поміщена до спецпакету № 7145509;
-квадрокоптер марки «Vitality»;
-пульт керування квадрокоптером марки «Vitality» поміщений до спецпакету № INZ 3015063;
-ноутбук марки «Asus» моделі Х51RL;
-не повний комплект зарядного пристрою до ноутбуку поміщений до спецпакету № 7305366;
-кросівки марки New Balance моделі 790V6;
-футболку чорного кольору без бирок та надписів;
-штани спортивні чорного кольору з біркою «Peter Storm»;
-анорак темно синього кольору поміщений до спецпакету № 7305367;
-кавоварку марки «Philips»- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на тимчасове вилучене 29 травня 2020 за адресою АДРЕСА_1 майно відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3378/2020
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1