Єдиний унікальний номер 722/1386/20
Номер провадження 1-кп/722/118/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
та обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 22.08.2020 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На початку березня 2020 року ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, надав ОСОБА_7 приміщення вищевказаної квартири для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, шляхом куріння через спеціально виготовлений саморобний пристрій.
В середині квітня 2020 року, ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, надав ОСОБА_7 приміщення вищевказаної квартири для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, шляхом куріння через спеціально виготовлений саморобний пристрій.
В середині травня 2020 року, ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, надав ОСОБА_7 приміщення вищевказаної квартири для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, шляхом куріння через спеціально виготовлений саморобний пристрій.
На початку липня 2020 року, ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, надав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 приміщення вищевказаної квартири для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, шляхом куріння через спеціально виготовлений саморобний пристрій.
25.07.2020 року ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, надав ОСОБА_7 приміщення вище вказаної квартири для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, шляхом куріння через спеціально виготовлений саморобний пристрій.
В середині серпня 2020 року, ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, надав ОСОБА_9 приміщення вищевказаної квартири для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, шляхом куріння через спеціально виготовлений саморобний пристрій.
В 20-х числах серпня 2020 року, ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, надав ОСОБА_9 приміщення вищевказаної квартири для незаконного вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, шляхом куріння через спеціально виготовлений саморобний пристрій.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини, передбачені ч.1 ст.317 КК України, тобто надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів, та ч.2 ст.317 КК України, тобто надання приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів, вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, визнав в повному об`ємі.
29.09.2020 року між прокурором Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у вчиненні вказаних вище злочинів та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.
За умовами даної угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_5 покарання: за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.317 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Сторони погоджуються на призначення остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Крім цього, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, якщо останній протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості, оскільки вважають, що остання відповідає вимогам кримінального та кримінально процесуального законодавства.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, щодо яких він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років та за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.317 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна.
У відповідності до вимог ст.12 КК України, вчинені ОСОБА_5 злочини відносяться до умисних злочинів, однин з яких є нетяжким злочином (ч.1 ст.317 КК України), а інший тяжким злочином (ч.2 ст.317 КК України).
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
З огляду на викладене, а також враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_5 можуть бути реально виконані, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши відносно ОСОБА_5 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання.
У відповідності до вимог ст.100 КПК України, речові докази підлягають знищенню.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст.368-371, 374, 474-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.09.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 22.08.2020 року, яка укладена між прокурором Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.317 КК України, і за їх вчинення призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.317 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.317 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Київ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави (Сокирянське УК/Сокирянський район/24060300 на р/р UA 0024204, одержувач: ГУДКСУ у Чернівецькій області, код за , МФО 899998) процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) грн. 70 коп.
Речовий доказ пристрій для куріння із нашаруванням екстракту канабісу, який згідно квитанції №59 зберігається в сейфі №35 чергової служби Сокирянського ВП знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1