Справа № 947/1689/20
Провадження № 1-кп/947/805/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.10.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002401 від 08.12.2019 року, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернівка Дніпровської області, громадянина України, росіянина, із середньою освітою, не одруженого, ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-07.09.2016 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, за переглядом вироку від 05.01.2017 року Апеляційним судом Одеської області, з застосуванням ст.69 КК України, визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого 22.12.2018 року після відбуття строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2019 близько 12:00 годин, ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи біля будинку № 12 по вулиці Ільфа та Петрова в місті Одесі, знаходячись з поруч розташованим транспортним засобом - автомобілем «Маzdа 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 , власником якого є потерпілий ОСОБА_6 , визначив його об`єктом свого злочинного посягання, після чого у ОСОБА_8 виник намір на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, для подальшого його продажу та отримання грошових коштів.

Надалі, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_8 увійшовши у довіру до ОСОБА_6 та під приводом здійснення невідкладної поїздки, шляхом обману, отримав від потерпілого ОСОБА_6 ключі від вказаного транспортного засобу - автомобіля «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 . Сівши за кермо автомобіля, ОСОБА_8 , привів в дію двигун вказаного транспортного засобу отриманим від ОСОБА_6 ключем, з місця вчиненого злочину зник, тим самим незаконно заволодівши транспортним засобом, та розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України, винним себе не визнав та пояснив, що 06.12.2019 року о 17:30 годин у зв`язку із необхідністю їхати на СТО за належним йому автомобілем Вольксваген Туарег та грошовими коштами - він зателефонував потерпілому ОСОБА_6 , оскільки останній працює таксистом, та вони знайомі з клубу шанувальників автомобілів БМВ, та попросив його поїхати за грошовими коштами до міста Южного, а після цього до міста Одеси, на що останній надав свою згоду. Коли потерпілий приїхав, він повідомив ОСОБА_8 , що його послуги будуть коштувати 5 тисяч гривень, на що він погодився та вони разом поїхали до міста Южного. Приїхавши до міста, вони зупинились на заправці Socar та декілька годин чекали товариша, який в подальшому передав ОСОБА_8 гроші, з яких він передав потерпілому 5 тисяч гривень, крім того ОСОБА_8 оплатив вартість мийки автомобіля потерпілого, заправив автомобіль та купив потерпілому їжу. Приблизно о 01:30 годин вони поїхали до міста Одеси, коли приїхали до міста вже світало, було приблизно 04:00 годин. Потерпілий повідомив, що він втомився і передав йому керування зазначеним автомобілем і вони поїхали на проспект Добровольського в м. Одесі до казино, де чекали чоловіка з грошима протягом приблизно 2 годин, де випили ще каву та віскі за рахунок ОСОБА_8 , та пограли в казино де він поставив 1 тисячу гривень в автомат ОСОБА_6 . Біля 07:00 години ОСОБА_8 потрібно було їхати на ринок в район Таїрово у м. Одесі, про що він повідомив потерпілому, на що потерпілий відповів, що втомився і залишиться у казино, та щоб ОСОБА_8 їхав самостійно на його автомобілі, після чого потерпілий та його цивільна дружина залишились у казино, а він поїхав до ринку та забрав там гроші, та повернувся години через півтори, розрахувався за їхню їжу та сказав що потрібно ще чекати. Біля 11:00 годин, вони втрьох поїхали у інше казино біля ринку в районі Таїрово у місті Одесі, де він зробив ставки своїй дружині та потерпілому, після чого вийшов на зустріч з чоловіком, та повернувся через 30 хвилин. Пробувши у казино приблизно до 16:30 годин вони програли у казино всі його особисті гроші, а потерпілий пішов до ломбарду та заклав свій мобільний телефон, після чого, повернувшись до казино вони програли і ці кошти, тому потерпілий після цього пішов у квітковий магазин поруч з казино та під заставу в 1 тисячу гривень віддав продавщиці ключі від автомобіля. В 16:45 приїхав його товариш ОСОБА_8 та передав йому гроші, на які він викупив мобільний телефон потерпілого та ключі від автомобіля. Надалі, у зв`язку з відсутністю коштів їхати назад, ОСОБА_8 зателефонував товаришу та попросив позичити грошей, на що останній надав згоду та повідомив, що буде їхати йому на зустріч з села Любашівка до мосту на Київській трасі. Повідомивши потерпілого про потребу їхати, потерпілий відмовився та сказав, щоб ОСОБА_8 їхав самостійно, передав йому ключі від автомобіля та сказав, що буде чекати разом з його дружиною. Отримавши ключі від автомобіля ОСОБА_8 заправився та поїхав на зустріч. По дорозі на Любашівку, рухаючись по Київській трасі, він почав засинати та вдарив автомобіль у відбійник правою стороною, внаслідок чого пробив 2 колеса, та пошкодив правий бік автомобіля. Деякий час він простояв на трасі, зупиняючи попутні транспортні засоби, оскільки в нього не було домкрата. Зупинився якийсь автомобіль та йому подарували домкрат, після чого він замінив одне колесо та поїхав до найближчого шино монтажу, з одним спущеним колесом. Весь цей час він був на зв`язку із потерпілим та пояснював що трапилось. На СТО йому повідомили, що треба чекати, оскільки в них не було такого колеса, а ремонт автомобіля буде коштувати 3500 гривень, однак у нього з собою не було грошей, а товариш, який повинен був запозичити гроші вимкнув телефон. Прочекавши 1,5-2 години він позичив 500 гривень у власника СТО, щоб доїхати до м. Одеси. Залишивши автомобіль на СТО та повідомивши робітникам, що поїде до міста Одеси за грошима, направився у бік траси, де зупинив попутний автомобіль щоб доїхати до м. Одеси. Приїхавши до м. Одеси приблизно о 22:00-23:00 годині, він зателефонував потерпілому, щоб розповісти, що скоїлось на що потерпілий повідомив, що вже написав заяву до поліції та вимкнув телефон. Подзвонивши цивільній дружині остання повідомила що вже їде до м. Миколаїв з друзями потерпілого. На наступний день приблизно о 14:00 годин йому на мобільний зателефонувала його цивільна дружина ОСОБА_9 та повідомила, що потрібно терміново приїхати додому, але він у цей час знаходився у готелі в м. Одесі. Коли зібрався їхати до ОСОБА_9 у м. Миколаїв, вона зателефонувала та повідомила, що її з сином привезуть друзі до м. Одеси. Після того, як він їх зустрів, вони поїхали до казино на проспект Добровольського за грошима. Зайшовши до казино, через хвилин 15 туди вломився потерпілий, а з ним ще 6 чоловік, один з яких дістав ніж та почав погрожувати, щоб повернув автомобіль або викличуть поліцію, вони вийшли на вулицю, де його почали бити. Він, в свою чергу, повернувся до казино та викликав поліцію зі свого мобільного телефону. Коли приїхала поліція, він настояв щоб вони поїхали до райвідділу. У райвідділі він повідомив де автомобіль потерпілого, та в подальшому потерпілий зі співробітниками поліції поїхали за автомобілем, та забрали його. Крім того, обвинувачений пояснив суду що автомобіль він не продавав нікому, ніякі кошти за нього не отримував, та з потерпілим з приводу повернення автомобіля у месенджері Вайбер не переписувався.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 , у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю доказів дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що 06.12.2019 року приблизно о 22-23 годин його викликали по базі таксі «994» до магазину «Сонячний» в місті Миколаїв. Він був на автомобілі «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 . Приїхавши за адресою виклику він зустрів обвинуваченого ОСОБА_8 , його дівчину та двох чоловіків. З`їздивши за адресою виклику, вони всі вийшли, а згодом повернувся обвинувачений та його дівчина, та ОСОБА_8 попросив поїхати до м. Южного чи м. Одеси за грошима, на що він надав згоду. По дорозі вони заїхали в смт Коблево, він просидів там години 2-3, потім вони разом поїхали до м. Южного в «Приватбанк», щоб зняти гроші. ОСОБА_8 та його дівчина вийшли з автомобіля та приблизно годину їх не було. Повернувшись вони повідомили, що гроші не зняли і потрібно їхати до Одеси. Приблизно 05:00 годин вони приїхали до Одеси, де перебували протягом дня в різних казино де ОСОБА_8 вигравав кошти, в перший раз приблизно 50-60 тисяч гривень, з яких дав потерпілому 1 тисячу гривень, а згодом вони втрьох поїхали в казино «Космолот» на вул. Ільфа та Петрова у м. Одесі. ОСОБА_8 у «Космолоті» просидів години 2, після чого в нього закінчились гроші, та приблизно о 15.00-16.00 годин він попросив у потерпілого ключі від автомобіля, щоб самому поїхати за грошима та залишив свою дружину, щоб він не нервував. Ключі він надав ОСОБА_8 добровільно. Коли ОСОБА_8 уїхав, протягом години потерпілий телефонував йому на мобільний, на що ОСОБА_8 відповідав що через 5-10 хвилин буде, але він так і не з`явився і тому потерпілий викликав поліцію та повідомив про угон автомобіля. За послуги таксі ОСОБА_8 так і не розрахувався з потерпілим. Через два дні йому на мобільний телефон у «Viber» прийшли повідомлення від ОСОБА_8 про те, що йому потрібні гроші, в яких він скинув банківський рахунок, вказав суму яку слід перевести та повідомив, про те, що для того щоб повернути автомобіль потерпілий повинен вислати грошові кошти, в іншому випадку ОСОБА_8 спалить автомобіль. В наступному потерпілий дізнався про те, що ОСОБА_8 продав автомобіль у Любашівці за 700$. Крім того, потерпілий підтвердив той факт, що ОСОБА_8 дійсно пригощав його їжею, купляв кофе та цигарки, один раз заправив автомобіль та дав за роботу 1600 чи 1700 гривень;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив суду, що 08.12.2019 року приблизно до обіду він приїхав на вулканізацію в смт Любашівка, з метою замінити колеса на автомобілі. В цей час він побачив, що туди ж приїхав автомобіль «Mazda 6», з пошкодженням правої сторони, з якого зі сторони водія вийшов чоловік, це був ОСОБА_8 . Вони почали розмовляти та в ході бесіди він дізнався що ОСОБА_8 продає вказаний автомобіль за 20 000 гривень, свідок запропонував купити автомобіль за 700$, на що ОСОБА_8 погодився. Він одразу віддав ОСОБА_8 200 доларів США, а потім вони поїхали додому свідка, де дружина винесла йому ще 500 доларів США, які він додав ОСОБА_8 , а той віддав йому документи на автомобіль, пояснюючи, що автомобіль належить йому. Автомобіль був «Mazda 6», 2004 року випуску, литовська реєстрація н/з НОМЕР_1 . Після чого він проїздив на автомобілі 2 дні, а потім до нього приїхали поліцейські та повідомили, що автомобіль в угоні.

Зважаючи на пояснення свідка та потерпілого, суд в цілому вважає їх такими, що узгоджуються між собою та безпосередньо підтверджують факт незаконного заволодіння транспортним засобом.

Крім цього вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені вказаного кримінального правопорушенні підтверджується наступними письмовими та речовими доказами:

- витягом з ЄРДР за № 0002401 від 08.12.2019 року.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.12.2019 року від ОСОБА_6 про незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 ;

- засвідченими копіями документів на автомобіль марки «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.12.2019 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото №2 особу ОСОБА_8 , який 07.12.2019 року незаконно заволодів його транспортним засобом - автомобілем марки «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав на фото №2 особу ОСОБА_8 , який 08.12.2019 року біля шино монтажу за адресою: Одеська область, м. Любашівка продав йому автомобіль марки «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду місця події з таблицею ілюстрацій від 11.12.2019 року, згідно якого оглянуто автомобіль марки «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 вилучено ключ від нього, докумети та вилучено два сліди пальців рук;

- постановою про визнання речових доказів, залучення їх до кримінального провадження та передачу їх на зберігання від 11.12.2019 року, згідно якої 11.12.2019 року, було проведено огляд місця події, де при проведені огляду виявлено та вилучено автомобіль марки «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 , разом з ключем від нього та довіреністю серії НОА 709025 на ім`я потерпілого ОСОБА_6 та купчою на мати потерпілого ОСОБА_11 щодо придбання вказаного транспортного засобу, де було виявлено та вилучено 2 сліди пальців рук, які було опечатано до конверту білого кольору;

- квитанцією про отримання на зберігання речових доказів вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №000919, згідно якої 03.01.2020 року отримано два конверти білого кольору, в одному сліди пальців рук, у іншому дактилоскопічна картка на ім`я ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду місця події від 12.12.2019 року в ході якого було оглянуто телефон марки «Meizu 811 H», володільцем якого є ОСОБА_8 , який ввів пароль НОМЕР_2 та розблокував телефон, в якому було виявлено Сім картку з номером телефону НОМЕР_3 та Сім картку з номером телефону НОМЕР_4 ;

- протоколом огляду місця події від 12.12.2019 року в ході якого було оглянуто телефон марки «Xiaomi Redmi», володільцем якого є потерпілий ОСОБА_6 , в якому було виявлено Сім картку з номером телефону НОМЕР_5 ;

- протоколом огляду предмету від 12.12.2019 року, згідно якого оглянуто 12.12.2019 року мобільний телефон «Xiaomi Redmi», належний потерпілому ОСОБА_6 , при огляді «СМС» та «Вайбер» повідомлень виявлено переписку з номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яка відображається в ілюстративному зображені. Вказана переписка підтверджує покази надані потерпілим ОСОБА_6 щодо заволодінням його транспортним засобом та вимаганням у нього грошових коштів за повернення автомобіля, а також наявність фотографій у телефоні свідка ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ;

- ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року, згідно якої накладено арешт, із забороною розпорядження на транспортний засіб марки «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_1 , мобільний телефон «Xiaomi Redmi», мобільний телефон «Meizu 811 H»;

- зберігальною розпискою про отримання потерпілим ОСОБА_6 належного йому транспортного засобу марки «Mazda 6», 2004 року випуску, н/з НОМЕР_6 , разом з ключем від нього та довіреністю серії НОА 709025 на ім`я потерпілого ОСОБА_6 та купчою на мати потерпілого ОСОБА_11 щодо придбання вказаного транспортного засобу, мобільний телефон «Xiaomi Redmi» та мобільний телефон «Meizu 811 H»;

- постановою про перекваліфікацію складу злочину від 12.12.2019 року, згідно якої враховуючи той факт, що ОСОБА_8 раніше судимий 07.09.2016 року Приморським районним судом м. Одеси, за ч.2 ст.289 КК України, до 5 років розбавлення волі, за переглядом вироку від 05.01.2017 року Апеляційним судом Одеської області, з застосуванням ст.69 КК України, визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- висновком експерта № 1127-Д від 23.12.2019 року з ілюстративною таблицею, згідно якого слід пальця руки розмірами 17х37 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 33х39, залишений безіменним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнення на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід пальця руки розмірами 17х26 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 28х37 мм, залишений вказівним пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновком експерта № 262 КДТЗ від 26.12.2019 року з ілюстрованою таблицею, згідно якої середня ціна автомобіля марки «Mazda 6», фактичного 2003 р.в., при ввозі на митну територію України, станом на 08.12.2019 року, складає 29 469 грн. 33 коп.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, так і захистом в скоєнні інкримінованого ОСОБА_8 кримінальному правопорушенні в ході судового розгляду не встановлено і можливість збирання доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумнім сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, відповідно до ст. 94 КПК України, з урахуванням досліджених доказів, характеру дій обвинуваченого ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України.

Таким чином, оцінка досліджених доказів, які є достатньо вагомими і взаємоузгодженими між собою, допустимими і достовірними, дають суду підстави для висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом і юридично-правова оцінка його дій кваліфікується за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

До такого висновку суд дійшов з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, оцінки способу заволодіння транспортним засобом належного потерпілому шляхом обману увійшовши обвинуваченим у довіру, показів свідка ОСОБА_10 , який підтвердив отримання обвинуваченим грошових коштів за продаж автомобіля, а також поведінки обвинуваченого після скоєння злочину, а саме його листуванням з потерпілим, в якому обвинувачений пропонує за грошові кошти повернути автомобіль.

Суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого про те, що він не викрадав автомобіль потерпілого, а лише користувався ним за згодою потерпілого, однак не виконав та навіть не намагався виконати дій щодо повернення належного майна потерпілому, а мав на меті лише свій корисливий намір, який виявився в реалізації вищевказаного майна шляхом продажу свідку ОСОБА_10 , на що згоди потерпілого не отримував та прав на розпорядженням майном не мав.

Враховуючі викладене, суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_8 , дані ним в ході судового розгляду, оскільки ці показання будь-якими вагомими доводами чи доказами не підтверджені та розцінює їх як спосіб захисту та уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його вина доказана вище наведеними доказами, його покази спростовуються фактичними обставинами справи, показами свідків та потерпілого.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, а саме: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, його особу, а саме те, що він офіційно не працює, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв корисний злочин проти власності, отже суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, однак суд не вбачає підстав для конфіскації належного ОСОБА_8 майна.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст.ст. 69,75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину не встановлено, а призначення умовного покарання не буде сприяти його виправленню та перевихованню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, матеріальна шкода завдана потерпілому відшкодована в повному обсязі шляхом повернення майна.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 129, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України і призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

У строк відбування призначеного судом покарання за цим вироком зарахувати період перебування ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тобто з 12.12.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документально підтвердженні витрати на залучення експертів на загальну суму 2198 (дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 14 (чотирнадцять) копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2019 року на майно:

- транспортний засіб «Mazda 6», в кузові сірого кольору, 2004 року випуску, н/з НОМЕР_7 (реєстрація Латвії), номер кузова НОМЕР_8 , разом з ключем від нього та довіреністю серії НОА 709025 на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , та купчою на мати потерпілого ОСОБА_11 , щодо придбання вказаного транспортного засобу;

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi» імеі 1: НОМЕР_9 , імеі 2: НОМЕР_10 , з номером мобільного зв`язку № НОМЕР_5 та сім картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл»;

- мобільний телефон «Meizu 811 H» імеі 1: НОМЕР_11 , імеі 2: НОМЕР_12 , з номером мобільного зв`язку № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , та сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар».

Речові докази:

- Два конверти білого кольору зі слідами пальців рук та дактилоскопічною карткою на ім`я ОСОБА_8 зберігати в камері зберігання речових доказів (квитанція 000919);

- транспортний засіб «Mazda 6», в кузові сірого кольору, 2004 року випуску, н/з НОМЕР_7 (реєстрація Латвії), номер кузова НОМЕР_8 , разом з ключем від нього та довіреністю серії НОА 709025 на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , та купчою на мати потерпілого ОСОБА_11 , щодо придбання вказаного транспортного засобу; мобільний телефон «Xiaomi Redmi» імеі 1: НОМЕР_9 , імеі 2: НОМЕР_10 , з номером мобільного зв`язку № НОМЕР_5 за сім картою мобільного оператора ТОВ «лайфселл» - вважати повернутими за належністю;

- мобільний телефон «Meizu 811 H» імеі 1: НОМЕР_11 , імеі 2: НОМЕР_12 , з номером мобільного зв`язку № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , та сім картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» (квитанція 001027) - повернути ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1