Справа № 520/6701/18
Провадження № 1-кп/947/451/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілого ОСОБА_14

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 12.04.2018 року, відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кандагар Афганістан, громадянина України, афганець, з вищою освітою, фізична особа-підприємець, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступними обставинами, а саме: 12.04.2018 року приблизно о 18:00 годині перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , діючи навмисно, на ґрунті неприязне них відносин, в ході раптово виниклого конфлікту, наявним у нього ножем, умисно наніс один удар в область верхньої треті лівого плеча ОСОБА_16 , тим самим заподіяв потерпілій тілесне ушкодження у вигляді: колото-різаної рани зовнішньої поверхні лівого плеча в середній третині з ушкодженням м`яких тканин, двоголового м`язу плеча і плечової артерії, що за критерієм небезпеки для життя, згідно з п.п. 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

В наслідок отриманого тяжкого тілесного ушкодження виник шок, що став безпосередньою причиною смерті ОСОБА_16 в приміщені КУ «Одеський обласний клінічний медичний центр».

Орган досудового розслідування за погодженням з прокурором дійшли висновку, що дії ОСОБА_15 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.

В ході досудового слідства та судового розгляду прокурор в основу обвинувачення ОСОБА_15 посилається на покази потерпілого ОСОБА_14 та свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
В судовому засіданні допитаний потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що його батько ОСОБА_15 разом з його матір`ю ОСОБА_16 проживали більше 30 років, конфліктів не було, жили дружно. Батька може характеризувати, як добру, не конфліктну людину, вживав алкоголь на свята. Він не був очевидцем подій, які сталися 12.04.2019 року, йому зателефонував слідчий та повідомив, що сталося. Коли він приїхав додому, батька та мати дома вже не було. Одразу намагався поїхати до лікарні, але слідчий заборонив їхати та вимагав підписати якийсь чистий бланк, не розуміючи, що відбувається підписав його. Прибувши до лікарні , його матір, тривалий час не могли доставити до операційної кімнати, після чого лікарі повідомили, що її не можливо було врятувати. 12.04.2018 року приблизно з 12:00 по 15:00 годину спілкувався з матір`ю, вона розповідала про бабусю, яка хворіла, мати готувала їжу, батько допомагав їй. Швидку допомогу викликав сусід, в квартирі крім бабусі, мати та батько ні кого не було. Якщо батько вживав спиртні напої він частіше всього лягав спати. Будь яких претензій до батька в нього не має, це страшна подія для нього особисто та для його батька. Батько ніколи не проявляв актів агресії до матері.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_17 пояснив, що в березні квітні 2019 року до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_15 та попросив зайти до їх квартири, він був у шоці та ні чого не говорив. Вони сусіди та мешкають на одному поверсі, впродовж останніх 12 років, про ОСОБА_15 , ніколи не чув поганого, щоб в дану родини викликалась поліція, ОСОБА_15 сім`янин, працьовитий. Коли він зайшов до квартири побачив ОСОБА_19 , спитав викликати швидку допомогу, на, що вона відповіла, гарніше зателефонувати сину, після чого повернувся до своєї квартири викликав швидку допомогу, знов повернувся до квартири ОСОБА_15 , ОСОБА_19 пішла на ліжко там і знаходилась, кров була повсюди, на підлозі в коридорі та на кухні, звідки йшла кров у Жанни не бачив. Коли приїхала швидка допомога допомагав знести її по сходам до автомобіля швидкої допомоги. Обвинувачений також хотів їхати до лікарні разом з жінкою. Можливо обвинувачений був випивши, тому як на столі стояли 2 пляшки з під горілки, він не бачив на обвинуваченом слідів крові.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_18 пояснив, що він працює лікарем швидкої допомоги та доставляв потерпілу до лікарні, вона була в комі, практична не помітна пульсація. В лікарню потерпіла була доставлена о 19:45 годині, одразу була поміщена до операційної, операційна розташована на 3 поверсі, як тільки потерпілу переклали на операційний стіл, вона померла, її намагались реанімувати. Потерпіла була великою за розмірами, більше за 100 кілограмів, тому їй було важче боротися з пораненням, крім того в неї були хронічні фонові захворювання. До операції потерпілій він рану не обробляв, в рані залишків від риб`ячої луски не бачив, рана була розташовано в області плеча. Потерпілу можливо було врятувати в домашніх умовах, як щоб їй поставили пов`язку вище рани. Потерпіла теоретично могла нанести собі пошкодження. Рана була глибокою, не поверхневою.

За клопотанням захисника ОСОБА_8 погодженого з усіма учасниками кримінального провадження в судовому засідання допитаний експерт ОСОБА_20 , який пояснив, що стаж його професійної роботи складає 6 років, у померлої був шок, через крововтрату. Експертиза проводилась по трупу, іншої документації не надавалось. Пошкодження на померлі було в зоні само спричинення, не виключає, що поранення могла спричинити і сама потерпіла, але з досвіду роботу, повинні бути ще мілкі подряпини або маленькі порізи в районі поранення. Стверджувати, що поранення міг нанести інша особа, не можливо, необхідно проводити комісійну експертизу.

Стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_15 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України надано суду як доказинаступні письмові доказі:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від
12.04.2018 року;
- повідомлення на лінію «102» від 12.04.2018 року;

- протокол №000241 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 12.04.2018 року з якого вбачається, що ОСОБА_15 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.04.2018 року;

- заява про дозвіл на проведення огляду від 12.04.2018 року;

- протокол огляду місця події від 12.04.2018 року з фото таблицею з якого вбачається, що предметом огляду є квартира АДРЕСА_2 в ході огляду вилучались ножі, різного роду одежа, пляшки з під горілки, проводилась фото фіксація кімнат в яких є сліди схожі на кров та обстановка квартири.;

- протокол огляду місця події від 12.04.2018 року з фото таблицею з якого вбачається, що предметом оглядом є труп жінки на вигляд 50-55 років з ножовим пораненням в області лівого плеча;

- заява потерпілого ОСОБА_14 ;

- зберігальна розписка ОСОБА_14 від 19.04.2018 року;

- висновок експерта № 613-1282/18 від 11.05.2020 року з якого вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_16 , 1962 року народження, у відповідності з постановленими на вирішення питаннями, приходжу до наступних висновків:

1. При дослідженні трупа ОСОБА_16 , виявлене наступне ушкодження: колото-різана рана зовнішньої поверхні лівого плеча в середній третині з ушкодженням м`яких тканин, двоголового м`язу плеча і плечової артерії. Рановий канал сліпо закінчується в товщині двоголового м`язу плеча, і спрямований зліва направо, дещо ззаду наперед і незначно зверху вниз. Довжина ранового каналу по зонду 6,5 см. Виходячи з морфологічних особливостей кінців рани (кінець орієнтований на 2 години дещо розширений, «Г»-подібний, кінець орієнтований на 8 годин звужений, загострений), можливо зробити висновок, що в момент заподіяння ушкодження обушок клинка був звернений на 2 години, лезо на 8 годин.

За даними медико-криміналістичного дослідження (акт №197 від 16.04.2018 30.04.2018 р.р.), ушкодження лівого плеча є колото-різаним, могло бути утворене клинком плоского колючо-ріжочого предмета, що має обушок і гостре лезо. Ширина зануреної частини клинка не більше 4,5 см.

Вказане ушкодження у ОСОБА_16 , з урахуванням його морфологічних особливостей (рана з просоченим кров`ю краями), а також даних судово-гістологічного дослідження (ушкодження зі слабко вираженою початковою клітинною реакцією), заподіяне при життєво, за короткий проміжок часу, обчислюваний хвилинами (до десятків хвилин), до моменту настання смерті.

Дане ушкодження має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно з п.2.1.1 (а) і п. 2.1.3 (п, о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.).

Смерть ОСОБА_16 перебуває в прямому причинному зв`язку з виявленою у неї колото-різаною раною зовнішньої поверхні лівого плеча в середній третини з ушкодженням плечової артерії. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_16 з`явився шок.

Виразність трупних явищ, виявлених при дослідженні трупа 13.04.2018 року приблизно о 12:00 (добре, рівномірно виражене трупне заклякання у всіх групах досліджуваних м`язів, блідно-фіолетове забарвлення трупних плям, що мають вигляд островців, помірна виразність, розташування їх по задньобічним поверхням тіла, збліднення та відновлення їх первинного забарвлення через 6 хвилин при дозованому натисканні на них з силою 2 кг/см? протягом 3 секунд, відсутність ознак гнильних змін трупа), дозволяє зробити висновок, що смерть ОСОБА_16 могла наступити 16-20 годин тому від моменту дослідження трупа, тобто 12.04.2018 року проміж уток часу близько 16:00-20:00.

Взаєморозташування потерпілої і нападника в момент заподіяння ушкодження могло бути різноманітним.

Враховуючи характер і тяжкість поранення лівого плеча, можливо припустити, що в короткий проміжок часу до моменту втрати свідомості, потерпіла ОСОБА_16 могла здійснювати будь-які самостійні дії (рухатись, кричати та інше).

Ушкоджень у вигляді множинних додаткових розрізів та саден-подряпин біля країв рани, які є характерними для спричинення власною рукою, при дослідженні трупа не виявлено.

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_16 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,25 %, що за життя могло відповідати легкому алкогольному сп`янінню.

Кров трупа ОСОБА_16 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В із супутнім антигеном Н системи АВО.;

- протоколом огляду предмету від 14.04.2018 року з фото таблицею з якого вбачається, що предметом огляду були речі у кількості 12 одиниць;

- постанова про визнання та залучення речових доказів від 22.05.2018 року;

- квитанція про отримання на зберігання речових доказів № 595;

- висновок експерта № 751-Д від 25.05.2018 року з фото таблицею з якого вбачається, що на поверхнях скляних фрагментів та скляних пляшках ємкістю 0,7 л, наданих на дослідження, виявлені численні сліди окремих папілярних ліній, що не утворюють слідів папілярних узорів (слідів пальців та слідів долонних поверхонь, непридатні для ідентифікації за ними особи)

На поверхнях скляної пляшки ємністю 0,5 л, наданої на дослідження, виявлені сліди папілярних узорів пальців рук розмірами: 14х20мм, 12х20мм, 16х20мм та 19х19мм та численні сліди окремих папілярних ліній, непридатні для ідентифікації за ними особи.

Відповісти на питання: «Чи залишені сліди рук на скляному стакані та на трьох скляних пляшках із під горілки підозрюваним ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?» - не представляється можливим, у зв`язку з непридатністю слідів папілярних узорів пальців рук, виявлених на поверхні пляшки ємкістю 0,5 л.

Відповісти на питання: «Чи залишені сліди рук на скляному стакані та на трьох скляних пляшках із під горілки померлою ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .?» - не представляється можливим, у зв`язку з непридатністю слідів папілярних узорів пальців рук, виявлених на поверхні пляшки ємкістю 0,5 л.

Відповісти на питання: «Чи залишені сліди рук на скляному стакані іншою особою?» - не представляється можливим, оскільки на поверхні скляних фрагментів слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та слідів долонних поверхонь) не виявлено.

Відповісти на питання: «Якщо так, то перевірити по базам з метою ідентифікації особи, яка залишила сліди» - не представляється можливим, оскільки дане питання не вирішується трасо логічною експертизою за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження».;

- висновок експерта № 212 від 07.05.2018 року з фото таблицею, з якого вбачається, що пошкодження на клапті шкіри лівого плеча, вилученого від трупа ОСОБА_16 , 1962 р.н., є колото-різаним, могло бути утворене в результаті дії клинка плоского колючо-ріжучого предмета, що має обушок і гостре дезо. Ширина зануреної частини клинка не більше 4,5 см. Результати експериментально-порівняльного дослідження дозволяють виключити можливість заподіяння колото-різаного ушкодження на клапті шкіри лівого плеча ножами «1» і «4».

Ножами «2» і «3» при певних умовах (упор на лезо з утворенням додаткового розрізу) можливо в експерименті отримати ушкодження, довжина якого перевищує ширину зануреної частини клинка, тобто можливість заподіяння колото-різаної рани на клапті шкіри лівого плеча одним з цих ножів не виключається повністю, але є маловірогідною.

Локалізація ушкодження на тілі вказує на те, що у момент його спричинення ОСОБА_16 була обернена зовнішньою по верхньою лівого плеча до колото-ріжучого предмету, при цьому обушок клинка був обернений назад, лезо вперед. Визначити на якій відстані був нападаючий не представляється можливим.

Відповідь на це питання входить до компетенції експерта, який досліджував труп ОСОБА_16 ;

- висновок експерта № 215 від 16.05.2018 року з якого вбачається, що на вилучених з місця події чотирьох ножах кров і ядровмісні клітини не знайдена.

- висновок експерта № 384 від 18.05.2018 року з якого вбачається, що на об`єктах дослідження виявлена кров людини, що належить потерпілій ОСОБА_16 . Присутність крові підозрюваного ОСОБА_15 припускається тільки в якості домішки, при умові наявності у нього пошкоджень із зовнішньою кровотечею на момент події.

- висновок експерта № 213 від 05.05.2018 року з фото таблицею з якого вбачається, що на халаті на нічній сорочці ОСОБА_16 , 1962 р.н. виявлені накладення, схожі на підсохлу кров, які представлені:

великою ділянкою просочення, яка займає ліву половину переду і спинки, а також лівий рукав як на халаті, так і на нічній сорочці, утворена в результаті просочення одягу кров`ю, яка поступала з рани на лівому плечі у ОСОБА_16 . Ділянка просочення розширюється в напрямі зверху вниз, досягає нижнього краю одягу, утворена при стиканні речовини, схожої на кров, в напрямі зверху вниз, що вказує на вертикальне положення ОСОБА_16 після початку зовнішньої кровотечі з рани;

множинними помарками, які розташовані в області країв ділянки просочення на халаті і на нічній сорочці, могли утворитися від динамічного контакту з якою-небудь поверхнею, що має накладення, схожі на кров, можливо з поверхнею ділянки просочення до її підсихання;

помарками на правому рукаві халата, в області правого плечового шва, які могли утворитися при динамічному контакті з якою-небудь поверхнею, що має накладення, схожі на кров;

групою плям витягнутої овальної форми, які вниз продовжуються патьоком, розташовані в середній третині спинки халата справа, утворені при падінні крапель речовини, схожі на кров, на вказану ділянку одягу в напрямі зверху вниз. Орієнтація патьоків вказує на те, що ОСОБА_16 у момент утворення слідів, знаходилася у вертикальному положенні;

розпливчастими плямами, які розташовані у нижній третині спинки халата справа, на нічній сорочці в нижній третині правого бічного шва. Судити про механізм утворення даних слідів не представляється можливим;

слідами круглої і овальної форми, які можуть бути віднесені до бризок, розташовані на правому рукаві нічної сорочки, могли утворитися при падінні частинок речовини, схожої на кров, на поверхню правого рукава під різним кутом. На задній поверхні правого рукава сліди зливаються з утворенням розпливчатих плям неправильної геометричної форми.;

- висновок судово-психіатричних експертів № 192 від 03.05.2018 року з якого вбачається, що ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушенням, у якому він підозрюється хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим, у тому числі хронічним алкоголізмом та наркоманією не страждав, в період, який відноситься до вчинення інкримінованого йому діяння, ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, знаходився у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час підозрюваний ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також не страждає на хронічне психічне захворювання, недоумство та іншій хворобливий стан психіки, у тому числі хронічний алкоголізм та наркоманію, за своїм психічним станом здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, може приймати участь у слідчих діях, та предстати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.;

- висновок експерта № 420 від 21.05.2018 року з якого вбачається, що на жіночому халаті потерпілої ОСОБА_16 крові підозрюваного ОСОБА_15 не виявлено, присутня тільки кров самої потерпілої ОСОБА_16 ;

- акт судово-медичного дослідження (обстеження) № 197 з фото таблицю з якого вбачається, що на клапті шкіри лівого плеча, вилученого від трупа ОСОБА_16 , 1962 р.н., розташоване пошкодження, яке є колото-різаним, могло бути утворене клинком плоского колючо-ріжучого предмета, що має обушок і гостре лезо. Ширина зануреної частини клинка не більше 4,5 см.;

- заява про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_14 від 19.04.2018 року;

- постанова про визнання документом від 25.05.2018 року;

- протоколом про результати спостереження за особою (річчю або місцем) від 15.05.2018 року з додатком «MSD» з якого вбачається розмова обвинуваченого ОСОБА_15 та не відомої особи;

- ухвала Апеляційного суду Одеської області від 17.04.2018 року;

- клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 16.04.2018 року;

Крім цього, за клопотанням прокурора, в судовому засіданні, суд дослідив аудіо запис, який містяться на мікро карті «MSD», що є додатком протоколу про результати спостереження за особою від 15.05.2018 року (т.2 а.п. 204).

За своїм змістом, аудіо файли не відображають в повному обсязі подій які зазначаються в протоколі про результати спостереження за особою від 15.05.2018 року.

За клопотанням захисника ОСОБА_8 та погодженням усіх учасників судового розгляду ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2019 року була призначена комісійна судово-медична експертиза.

- висновок експерта №12 від 04.05.2020 року з якого вбачається, що на підставі даних комісійної судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_16 , 1962 р.н., відповідно до поставлених питань судово-медична експертна комісія прийшла до наступних підсумків: травма лівої верхньої кінцівки у вигляді колото різаної рани зовнішньої поверхні лівого плеча у середній третини з ушкодженням м`яких тканин плеча та плечової артерії. Приймаючи до уваги локалізацію рани у потерпілої ОСОБА_16 , яка сама по собі доступна для спричинення її своєю рукою, а також напрямок ранового каналу, який спрямовано зліва направо, дещо ззаду наперед і незначно зверху вниз, який свідчить про можливість самостійного нанесення такої рани, що розташований на 2 години умовного циферблата годинника та вузького розташованого на 8 годинах умовного циферблата годинника слід дійти до висновку, що характер даної рани вкладається у механізм можливої дії власної руки постраждалої; таким чином, не виключається можливість самостійного нанесення даного тілесного ушкодження потерпілою ОСОБА_16 . Згідно даних акту судово-гістологічного дослідження № 1144/1282 в ушкодженнях виявлена початкова клітинна реакція, яка свідчить про те, що з моменту спричинення ушкодження до моменту настання смерті пройшов проміжок часу який можливо порахувати десятками хвилин але не більше 30-40 хвилин.

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного процесуального законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - не підтверджують прямо чи опосередковано існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті. Тому, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення вину ОСОБА_15 у вчиненні ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, передбачене ч.2 ст. 121 КК України не довела виходячи з наступного.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 в інкримінованому йому злочині винним себе не визнав та показав, що все життя прожив зі своєю дружиною ОСОБА_16 він її кохав. 12.04.2018 року в вечері прийшов додому після роботи, в цей день отримав зарплатню, дружина сказала сходити в магазин, за продуктами. Вона знаходилась на кухні разом з бабусею похилого віку, яка фактично не пересувалась та мешкала в кухні, готувала рибу на вечерю. Він в цей час пішов до кімнати, щоб не заважати. Через деякий час почув крики з кухні, зайшов на кухню побачив дружину в крові. Одразу побіг до сусіда покликати на допомогу та викликати швидку допомогу. Того дня разом з жінкою вживали алкогольні напої (горілку). Дружина чистила рибу на кухні та потім її готувала, яким саме ножем чистила не знає, в квартирі багато ножів. Будь який ушкоджень ножем дружині не наносив, хто їй міг завдати ушкоджень не знає.
Відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Статтею 91 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.
Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст. 62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» п.45, суд при оцінці доказів керується доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або неспростовних презумпцій щодо фактів.
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_15 під час судового розгляду, суд приходить до висновку, що вони є послідовними, правдивими, узгоджуються між собою та в цілому із сукупністю інших доказів досліджених судом, оцінку достовірності та допустимості, яких буде наведено нижче.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є також докази, що були отримані: після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Оцінюючи допустимість зібраних під час досудового розслідування доказів, суд звертає увагу на те, що прокурором у якості доказу винуватості надано: протокол про результати спостереження за особою (річчю або місцем) від 15.05.2018 року; ухвала Апеляційного суду Одеської області від 17.04.2018 року; супровідний лист від 04.06.2019 року; клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 16.04.2018 року; доручення № 2580 від 18.04.2018 року; флеш-накопичувач «micro SD».
Відповідно до рішень Великої Палати Верховного суду та колегії суддів Другої судової палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 751/7557/15-к та від 16.10.2019 року у справі № 640/6847/15-к за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як доказ.
Прокурором зазначені документи були представлені в судовому засіданні 19.08.2019 року усі учасники процесу вивчили та прослухали записи, які містяться на флеш-накопичувач «micro SD» запис за змістом повністю не співпадає з протоколом про результати спостереження за особою від 15.05.2018 року, а саме з запису не вбачається фрази обвинуваченого ОСОБА_15 , що він бив рукою дружину ОСОБА_16 .
Крім того суд також зазначає, що відкриття матеріалів у відповідності до ст.. 290 КПК України відбувалось 29.05.2018 року обвинуваченому ОСОБА_15 та його захиснику. Згідно до супровідного листа від 04.06.2019 року про звернення, щодо розсекречення матеріалів НСРД, суд зазначає, що дана подія відбувалась після відкриття матеріалів кримінального провадження, в порядку передбаченому ст. 290 КПК України.
Згідно з п.1 ч.2 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотним порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов. Крім того практика Європейського Суду зазначає, як один з найважливіших елементів права будь-якої особи на справедливий суд, що гарантується ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Дані обставини підтверджуються справою «Леас проти Естонії » зазначив, що право на змагальний судовий процес у кримінальній справі означає, що і обвинувачення, і захист повинні мати можливість ознайомитись із матеріалами і прокоментувати зауваження та докази, поданні іншою стороною. Крім того, п. 1 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб органи прокуратури розкрили стороні захисту суттєві докази, щоб їм відомі, за або проти обвинуваченого.
У відповідності до ст. 93 КПК України на учасниках кримінального провадження лежить тягар доказування винуватості або не винуватості тощо.
При викладених обставинах, суд приходить до переконання, що дані, що містяться у протоколах за результатами проведення всіх негласних слідчих дій, недопустимими доказами, оскільки вони отримані з порушенням порядку передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України.
Оскільки у цій справі через істотні порушення прав та свобод людини суд визнав недопустимим результати негласних слідчих дій та внесення відомостей до ЄРДР, який був зроблений на підставі даних отриманих внаслідок приведених вище порушень, також не може бути покладений в основу винуватості.
Враховуючи вище викладену позицію, суд приходить до висновку, що докази подані прокурором, а саме: протокол про результати спостереження за особою (річчю або місцем) від 15.05.2018 року; ухвала Апеляційного суду Одеської області від 17.04.2018 року; супровідний лист від 04.06.2019 року; клопотання про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 16.04.2018 року; доручення № 2580 від 18.04.2018 року; флеш-накопичувач «micro SD» є недопустимим доказом та не можуть бути сприйняті судом, як доказ підтверджуючий винуватість ОСОБА_15 .
Прокурором у якості доказу винуватості обвинуваченого ОСОБА_15 долучений протокол огляду предмету від 14.04.2018 року, суд не може прийняти як доказ тому, що оглядались речі, які були вилучені 12.01.2017 року за адресою: АДРЕСА_3 , а також вилучені з трупа ОСОБА_21 . Таким чином, даний протокол взагалі не стосується кримінального провадження внесеного в ЄРДР № 0001257 від 12.04.2018 року. Посиланні прокурора, що в даному протоколі друкарська помилка, суд вважає не обґрунтованою та безпідставною.
Аналізуючи в сукупності з матеріалами справи висновокексперта №12 від 04.05.2020 року суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_15 у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_16 не підтверджується в повному обсязі. Крім того дані обставини підтверджуються в сукупності іншими матеріалами справи, а саме: висновком експерта № 212 від 07.05.2018 року, з якого вбачається, що ножами представленими для експертизи, спричинити потерпілій ОСОБА_16 вказану колото-різану рану не можливо нанести або мало вірогідно. У висновку експерта №215 від 16.05.2018 року експерт чітко вказав, що з в піднігтьовому вмісті обвинуваченого ОСОБА_15 не виключає походження крові та клітин від особи (осіб) любої статі з вищевказаною групою крові, в тому числі і від самого підозрюваного ОСОБА_15 дані обставини підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 .

Також, вищенаведене підтверджується висновком експерта №215 від 16.05.2018 року в якому зазначено, що на вилучених з місця події чотирьох ножах , кров і ядровмісні клітини не знайдені.

В ході судового розгляду був допитаний свідок з боку обвинувачення ОСОБА_17 . Суд аналізуючи дані пояснення приходить до висновку, що дані пояснення будь яким чином не підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_15 , а навпаки спростовують вчинення злочину інкримінованого обвинуваченому, з показів вбачається, що саме ОСОБА_15 покликав на допомогу свідка ОСОБА_17 , мав намір їхати в лікарню разом з потерпілою.
Покази експерта ОСОБА_20 , який був допитаний в судовому засіданні співпадають з висновком експерта № 12 (судово-медичної експертної комісії) від 04.05.2020 року, а саме: в частині висновку, що потерпіла ОСОБА_16 мала можливість самостійного нанесення такої рани правою рукою самою постраждалою.
В судових дебатах потерпілий ОСОБА_14 просить виправдати обвинуваченого ОСОБА_15 у зв`язку з тим, що батько не міг вчинити вбивство матері, ОСОБА_15 знаходився під час події в кімнаті, а мати в свою чергу разом зі старенькою бабусею на кухні площею 10 кв.м., готувала їжу. Працівники швидкої допомоги не могли спустити матір в карету швидкої допомоги протягом 20 хвилин, тому що матір мала надмірну вагу, і тільки після того, як сусід та батько допомогли її знести в машину швидкої допомоги лікарі поїхали до лікарні.
Оцінюючи судову промову потерпілого ОСОБА_14 , суд дійшов висновку, що дані обставини підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_17 . Крім того в судовому засіданні встановлено та ні ким з учасників кримінального провадження не спростовано, що саме потерпіла ОСОБА_16 просила зателефонувати сину ОСОБА_14 та вона сама пересувалась по квартирі. Також свідок ОСОБА_17 допомагав спустити потерпілу ОСОБА_16 до швидкої допомоги.
Інші документи надані прокурором у якості підтвердження вини ОСОБА_15 , суд вважає інформацією по справі і будь якої доказової бази не несе.
Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України стороною обвинувачення надано не було.
Враховуючи ті обставини, що суд обмежений у праві збору доказів вини обвинувачених за власною ініціативою та при розгляді справи не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити і створював в ході розгляду справи всі необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних прав та обов`язків, зобов`язаний розглянути справу і постановити законне і обґрунтоване рішення на підставі наданих суду доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши всі докази, надані як стороною обвинувачення так і стороною захисту в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних, допустимих та належних доказів того, що ОСОБА_15 наніс тілесне ушкодження потерпілій ОСОБА_16 , що в подальшому спричинило смерть потерпілої, за що передбачена відповідальність відповідно до вимог ч. 2 ст. 121 КК України, а тому суд дійшов висновку про необхідність виправдання ОСОБА_15 у зв`язку з недоведеністю його причетності до вчинення кримінального правопорушення у якому він обвинувачується.
Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз стягненню з обвинуваченого не підлягають у зв`язку з його виправданням, тому їх слід віднести на рахунок держави.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.369- 371, 373, 374, 376,392-395КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_15 визнати не винуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і виправдати за недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнити з під варти в залі суду.

Речові докази, зберігати до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1