Справа № 478/1141/20
Провадж.№ 1-кп/481/28/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, клопотання прокурора ОСОБА_3 про призначення молекулярно-генетичної експертизи та примусове відібрання, у зв`язку з цим біологічних зразків (зразків крові) обвинувачених ,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000137 від 18 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000137 від 18 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлене клопотання про призначення молекулярно-генетичної експертизи, на вирішення якої вона просила поставити питання встановлення генетичних ознак зразків крові обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та перевірити чи збігаються генетичні ознаки клітин без домішку крові, виявлені на чохлі (об`єкт № 1, висновок експерта від 09.06.2020 року) та розкладному ножі (об`єкт № 3, висновок експерта від 09.06.2020 року) з генетичними ознаками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . З метою проведення експертизи, у зв`язку з відмовою підозрюваних, на досудовому розслідуванні добровільно надати зразки крові, прокурор також просила надати дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків (зразків крові) у обвинувачених.

Заслухавши думку потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які підтримали клопотання, захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які категорично заперечували проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 2 КПК України кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 245 КПК України разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченимистаттею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченомустаттями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і практику Європейського Суду з прав людини (далі - практика ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону Україи «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Таким чином, практика ЄСПЛ має вищу юридичну силу за норми КПК України

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ у справі "Яллох проти Німеччини", в якій заявник оскаржував дії органів досудового розслідування, які полягали у примусовому вилученні зі шлунка підозрюваного наркотичних засобів, які той переховував. Ці вилучені матеріали згодом були використані як доказ обвинувачення. В рішенні по цій справі Суд зазначає: "хоча право не свідчити проти себе в першу чергу стосується права обвинуваченого зберігати мовчання на допиті та не бути примушеним до давання показань, ЄСПЛ вже надавав цьому принципу більш широкого значення, що охоплює випадки, коли ішлося про передачу органам влади фактичних доказів. З огляду на це, заборона примушування до давання показань застосовується і до цієї справи". Далі Суд зазначає: "використання у справі заявника доказів, отриманих з метою примусового застосування засобів, які викликають рвотний рефлекс, порушило його право не свідчити проти себе і тому зробило розслідування повністю несправедливим".

У справі "Функе проти Франції" важливим висновком, який слід зробити з аналізу рішення, є неможливість здійснення по відношенню до особи будь-якого примусу з метою надання цією особою доказів, які згодом буде покладено в основу її обвинувачення.

Також, рішення «J.B. проти Швейцірії`дозволяє дійти висновку про те, що навіть якщо дані, які матимуть вирішальне значення для обвинувачення особи, не залежать від цієї особи, вони не можуть бути отримані примусово всупереч волі особи.

Названі вище рішення ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції та практиці ЄСПЛ.

Так, відібрання біологічних зразків в особи або ж її примусове залучення для проведення судово-медичної експертизи може відбуватися з різною метою, наприклад, для визначення стану, в якому знаходилася особа в певний час (наприклад, стану алкогольного сп`яніння). При цьому докази, що отримуються внаслідок проведення експертизи цих зразків, не мають вирішального значення для обвинувачення особи.

Коли ж примусове залучення для проведення судово-медичної експертизи або ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції. Варто зауважити, що право не свідчити проти себе має будь-яка особа, отже не можуть бути вилучені біологічні зразки у свідка з метою спростування його показань і, таким чином, обвинувачення в наданні завідомо неправдивих показань. Головне правило, яке доцільно виводити з наведених рішень ЄСПЛ, є таким: біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Судом встановлено, що в рамках розслідування кримінального провадження слідчим ОСОБА_9 призначалась комплексна судова дактилоскопічна, молекулярно-генетична експертиза та експертиза дослідження зброї, згідно висновку № 473 від 09.06.2020 року якої 1, 3, 4, 5 питання не вирішувались у зв`язку з тим, що виходять за межі компетенції судового експерта з правом проведення судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.5 "Молекулярно-генетичні дослідження". На чохлі (об`єкт № 1) та розкладному ножі (об`єкт № 3) виявлено клітини з ядрами без домішок крові та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додатку 1). На розкладному ножі (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами без домішок крові та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатні. Генетичні ознаки клітин без домішок крові виявлені на чохлі (об`єкт № 1) та розкладному ножі (об`єкт № 3) є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки клітин без домішок крові, що домінують серед мішаних генетичних ознак в об`єкті № 1, а саме на чохлі, належать першій невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин без домішок крові, що домінують серед змішаних генетичних ознак в об`єкті № З, а саме на розкладному ножі належать другій - невстановленій особі чоловічої генетичної статті (а.п.38-50 т.4).

В ході досудового розслідування, у зв`язку з відмовою 06.05.2020 року підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від добровільного надання біологічних зразків, слідчий звернувся до слідчого судді Казанківського районного суду Миколаївської області з клопотаннями про надання дозволу на примусове відібрання таких. Ухвалами від 14.05.2020 року по справі № 478/558/20, провадження № 1/кс/478/123/2020, по справі № 478/558/20, провадження № 1/кс/478/124/2020 слідчим суддею було відмовлено в задоволенні клопотань слідчого .

З урахуванням викладеного, виходячи з того, що обвинувачені заперечують проти надання зразків своєї крові для проведення експертизи в добровільному порядку, примусове вилучення біологічних зразків крові в обвинувачених, за клопотанням прокурора, повинно бути здійснене з метою встановлення причетності їх до вчинення кримінального правопорушення, що суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції, з урахуванням того, що на досудовому розслідуванні вказане питання слідчим суддею вже вирішувалось, суд не вбачає підстав для надання дозволу на таке примусове відібрання, у зв`язку з чим молекулярно-генетична експертиза, без отриманого біологічного матеріалу, не може бути призначена та проведена, а тому клопотання прокурора підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.241-245,160-166, 333, 350, 369-372 КПК України

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про призначення молекулярно-генетичної експертизи та примусове відібрання, у зв`язку з її призначенням, біологічних зразків (зразків крові) обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя ОСОБА_1