Провадження №1-кс/127/6739/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, з середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 03.12.2019, близько 10 год. 00 хв. 20.06.2020, перебуваючи в гостях у будинку АДРЕСА_2 , в ході бесіди із ОСОБА_7 в одній із кімнат будинку, на дивані, помітив мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» серії «Redmi» моделі «Redmi 7A», який належав ОСОБА_7 та в якому знаходилась сім-карта та наявне захисне скло, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять. В цей момент у ОСОБА_5 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись жагою до швидкої наживи, діючи повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_5 , користуючись тим, що за ним ніхто не спостерігає, близько 10 год. 00 хв. 20.06.2020 взяв з дивану даний мобільний телефон торгової марки «Xiaomi» серії «Redmi» моделі «Redmi 7A», який належав ОСОБА_7 , у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 5178/20-21 від 15.07.2020 становить 938,80 грн., та в якому знаходилась сім-карта та наявне захисне скло, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, після чого ОСОБА_5 вийшов з будинку, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 938,80 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

16.07.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінальниого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколом впізнання з потерпілою; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом впізнання із свідком, іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий зазачив, що враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення злочинів корисливого характеру, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 03.12.2019, проте, належних висновків після цього не зробив та знов обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, а тому наявні усі підстави вважати про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, та дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконанню підозрюваним ОСОБА_5 покладених обов`язків.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала за обставин, викладених в ньому, та просила клопотання задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м"який запобіжний захід.

Адвокат ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_5 є інвалідом ІІІ групи, на даний час намагається побороти наркозалежність, проходить стаціонарно курс психосоціальної реабілітації в громадській організації "Хелп + Вінниця", звідки має позитивну характеристику, крім того має постійне місце проживання, на даний час проживає за адресою а тому просила, суд застосувати біль м"який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а в разі застосування до її підзахисного найсуворішого запобіжного заходу, врахувати особу ОСОБА_5 , обставини злочину та завдану майнову шкоду та примінити заставу в меншому розмірі ніж просить слідчий у клопотанні.
Слідчий суддя, дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши прокурора, підозрюваного, його захисника дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену судимість, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 03.12.2019, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового злочинів середньої тяжкості кримінального правопорушення, тобто надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, що ОСОБА_5 має антисоціальну поведінку, низькі соціально стримуючі фактори, відсутні джерела постійного доходу, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Врахувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя схиляється та приймає за грунтовні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, вважаю за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування суду або вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи те, що прокурором було доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що дане клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Втім, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи особу ОСОБА_5 , його матеріальний стан та характер вчиненого злочину, визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених названим Кодексом, а саме 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 10985 ( десять тисяч дев"ятсот вісімдесят п"ять) гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.107, 183, 177, 194, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах досудового розслідування, строком 60 (шістдесят) днів, до 24:00 години 16 вересня 2020 року.

Одночасно визначити розмір застави в сумі 10985 ( десять тисяч дев"ятсот вісімдесят п"ять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена у визначеному порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_5 в СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: