Справа № 273/551/17
Провадження № 1-кп/273/3/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баранівка матеріали кримінального провадження № 0000152 від 29.04.2017 року по обвинуваченні:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Климентіївка, Баранівського району, Житомирської області, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, освіта вища, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст.128 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
29 квітня 2017 року близько 00 год. 20 хв. потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували на вулиці поблизу кафе-бара «Парус» ПП ОСОБА_9 , що розташоване по АДРЕСА_2 . У цей же час між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт, який супроводжувався штовханиною та тяганиною за одяг.

Під час конфлікту ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, вхопив обома руками за одяг в районі грудей ОСОБА_3 . З метою звільнення від вказаного захоплення ОСОБА_3 діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг це передбачити, умисно долонею правої руки штовхнув ОСОБА_7 в район лівої частини щелепи, від чого потерпілий впавши на асфальтоване покриття тротуару всією задньою частиною тіла, та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: садна із крововиливом в правій тім`яній ділянці, перелому склепіння черепа по вінцевому шву зліва та по

правій тім`яній кістці, субдуральної гематоми в тім`яній ділянці з обох сторін, забою вискової долі лівої півкулі головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 24.05.2017 року №244, у ОСОБА_7 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми:садна із крововиливом в правій тімяній ділянці, перелому склепіння черепа по вінцевому шву зліва та по правій тім`яній кістці, субдуральної гематоми в тім`яній ділянці з обох сторін, забою вискової долі лівої півкулі головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від одної травмуючої дії при падінні з положення стоячи та ударі головою об асфальт при наданні тілу прискорення внаслідок поштовху.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що не визнає себе винним за обвинуваченням висловленим в його адресу прокурором і потерпілим так як 29 квітня 2017 року не штовхав потерпілого ОСОБА_7 і не бив його пляшкою по голові. Дав наступні показання. 28 квітня 2017 року близько 23 години він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прийшли до кафе-бару «Парус», що розташоване в м. Баранівка по вул. Соборній, 2-а. Коли зайшли до бару то він побачив, що за столиком з правої сторони сидів ОСОБА_7 та дві дівчини, одну з яких звали ОСОБА_12 . На столі стояла лише одна бутилка горілки «Житомирської» та вода. ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_10 , сісти до нього за столик. Вони втрьох сіли. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , пішли до барної стійки купувати горілку. Після вжитих декількох рюмок горілки, ОСОБА_7 та ОСОБА_10 стали нецензурно лаятися, а потерпілий разом з цим почав чіплятися до нього з претензією, чому він сидить разом з ними за одним столом. Після чого він вийшов з бару на вулицю курити. Через деякий час на вулицю вийшли ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_7 . Останній знову почав чіплятися до нього. ОСОБА_10 , зробив йому зауваження та відвів його у бік. Він відійшов від хлопців та став спиною до входу в бар, в цей час до нього знову підійшов ОСОБА_7 , який стояв з лівої сторони, а ОСОБА_10 з правої сторони. Потерпілий вхопив його обома руками за верхній одяг та почав шарпати, так як останній вів себе агресивно, він подумав що зараз почне його бити і тому з метою звільнення від захоплення він приклав долоню правої руки до лівої щелепи і став віджимати його голову від себе в сторону правого плеча потерпілого. В цей час останній несподівано із значною силою потягнув його за одяг до себе, внаслідок чого його тіло різко подалось вперед до тіла ОСОБА_7 , останні не втримався на ногах та впав на асфальтове покриття тротуару. Він дуже злякався та побіг до бару, щоб принести мінеральної води. Відразу хтось викликав швидку допомогу. Ця подія відбулася майже миттево.Після приїзду швидкої пішов додому.Тілесних ушкоджень не наносив та не штовхав потерпілого, останній був у стані алкогольного сп`яніння і тому втративши рівновагу впав. Цивільний позов не визнає. Просив його виправдати за недоведеністю вини.

Показання обвинуваченого у справі суд сприймає критично, оскільки останні повністю спростовані в ході судового розгляду.
Так, дослідивши та перевіривши, докази у їх сукупності суд прийшов до висновку, що інкримінований злочин мав місце та скоїв його обвинувачений ОСОБА_3 .
Вищезазначенні твердження суду базуються на встановлених обставинах справи у кримінальному провадженні, здобутих в ході тривалого судового провадження, при проведенні допитів обвинуваченого, потерпілого, допиту свідків у судовому засіданні, судового експерта, дослідженням письмових доказів, висновків судових експертиз, висновку комісійної судової експертизи.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , зазначив, що 28 квітня 2017 року близько 23 години він перебував у кафе-барі «Парус». Запросив сісти за його столик ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , з ними також був ОСОБА_3 . Конфлікту між ним та обвинуваченим у цей вечір не було. Потім він з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вийшли з бару на вулицю курити. В цей час ОСОБА_13 запитав його, чому він не дав посидіти за столиком ОСОБА_3 , він пояснив, що такого не робив. Потім, тільки підійшов до ОСОБА_3 , який тримав у руці склянну пляшку пива, як останній наніс йому удар даною пляшкою по голові - зверху вниз. Після даного удару, схватився за верхній одяг ОСОБА_14 , щоб не впасти. Але в цей час обвинувачений наніс йому два удари кулаком правої руки по обличчю в область лівої щелепи, він упав, після чого втратив свідомість. Ствердив, що чітко бачив, що удар пляшкою по голові наніс йому ОСОБА_7 , тому не погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого, вважає, що є всі підстави перекваліфікувати дії ОСОБА_3 на ч.1 ст.121 КК України. Заявлений цивільний позов підтримує повністю та просить його задовольнити.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дав покази про те, що обвинувачений є зведеним братом, з потерпілим ОСОБА_7 він перебуває в дружніх відносинах. Так на його пропозицію ОСОБА_3 28.04.2017 року погодився піти до кафе-бару. Вони у двох та знайомий ОСОБА_15 прийшли десь близько 23 години в кафе-бар «Парус». ОСОБА_7 запропонував сісти за його столик разом із своїми знайомими. Після того як вони випили по 3-4 стопки горілки, потерпілий став словесно чіплятися до обвинуваченого ОСОБА_3 , останній вийшов на вулицю, слідом за ним вийшов ОСОБА_15 та ОСОБА_7 . На вулиці запитав потерпілого чому він не хотів щоб ОСОБА_3 сидів разом з ними за столиком. В цей час ОСОБА_7 знову підійшов до ОСОБА_3 , який стояв та курив, склянної пляшки в руках останнього не було, схватив його двома руками за верхній одяг і почав «тормосити». В цей час обвинувачений поклав долоню правої руки на ліву частину обличчя ОСОБА_7 , щоб звільнитися і відпихнув останнього від себе. ОСОБА_7 рівно впав на асфальтне покриття та втратив свідомість. ОСОБА_16 був розгублений та наляканий, побіг до бару по воду. Приїхала швидка допомога, ОСОБА_3 пішов додому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що перебуває у дружніх відносинах з потерпілим, обвинувачений просто знайомий. Так 28 квітня 2017року він з ОСОБА_7 з початку вдома вживали спиртні напої, потім пішли до кафе-бару «Парус» і там продовжили вживати алкогольні напої. Близько 23 години на проханням ОСОБА_7 , до них за столик підсіли ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_3 . Трохи випили, а потім хлопці всі вийшли на вулцю покурити. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 стояли метрів 5-6 від нього тому він не бачив самого конфлікту. Пляшки в руках ОСОБА_3 не тримав. Бачив лежачого ОСОБА_7 та допомагав йому прийти до свідомості відливав водою.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 підтвердила, що в ніч на 29 квітня 2017 року перебували в кафе-барі «Парус» та відпочивала разом з потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_17 , Через деякий час за їх столик сіли ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_3 вони разом почали вживати спиртні напої. Потім дівчата пішли танцювати, а хлопці вийшли на вулицю курити. Сам момент падіння ОСОБА_21 вона не бачила, бо знаходилася у барі. Вийшло з бару лише тоді, коли госпадарка бару сказала, що на вулиці стало погано ОСОБА_7 . Вийшовши побачила потерпілого, який сидів на лавці, йому було погано він був блідий, тілесних ушкоджень та крові на його обличчі не було. Хлопці викликали швидку допомогу.
Допитаний в в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 ,показав, що він є власником кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 , підтвердив що в ніч на 29 квітня 2017 року в барі відпочивали потерпілий ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 . Конфлікту між ними він не бачив, лише бачив як швидка допомога забирала ОСОБА_7 з території бару.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , підтвердила, що в ніч на 29 квітня 2017 року перебувала в кафе барі «Парус» разом з подругами. Перебувала на вулиці біля кафе-бару поблизу аптеки, коли повернулася обличчя до бару побачила лежачого на землі потерпілого ОСОБА_7 , якого люди підіймали та визвали йому швидку допомогу.Скла на асфальті не бачила, обвинуваченого ОСОБА_3 , також не бачила.
Допитаний в судовому заіданні свідок ОСОБА_24 показав, що з потерпілим товаришував, 29 квітня 2017 року відпочивав в кафе-барі «Парус». Конфлікту та падіння ОСОБА_7 не бачив. До нього підійшов ОСОБА_3 і сказав, що ОСОБА_7 лежить на вулиці без свідомості і він викликав швидку. Потім допоміг ОСОБА_7 зайди в автомобіль швидкої допомоги. Ніяких тілесних ушкоджень на його обличчі він не бачив.
Допитаний в судовому засіданні (в режимі відеоконференцзв`язку) експерт ОСОБА_25 , пояснив: була проведена експертиза по медичних документах та протоколах слідчих дій з підозрюваним ОСОБА_3 та свідком ОСОБА_10 , про що було складено висновки № 224 та №299 експерта. Були встановлені тілесні ушкодження та ступінь їх тяжкості. Була встановлена важка закрита черепно-мозкова травма, садна із крововиливом в правій тімяній ділянці, перелому склепіння черепа по вінцевому шву зліва та по правій тім`яній кістці, субдуральної гематоми в тім`яній ділянці з обох сторін, забою вискової долі лівої півкулі головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Потерпілий вдарився головою об асфальт при наданні тілу прискорення внаслідок поштовху або удару. Експертиза ним проводилася лише по медичних документах, так як потерпілий був на амбулаторному лікуванні. У висновку, складеному за результатами експертиз він вказував, які медичні документи досліджувалися. При складені висновків, він керувався протоколами, які були надані правоохоронними органами, а саме: протоколи слідчих експериментів та відеозаписи проведення слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_3 , та свідка ОСОБА_10 , тому ствердив, що черепно-мозкова травма у потерпілого утворилася внаслідок падіння з положення стоя та ударі головою об асфальт при наданні тілу прискорнення внаслідок поштовху або удару.
Експерт ОСОБА_25 , пояснив, що внутрішньо-черепні ушкодження, які він кваліфікував у потерпілого, як тяжкі, виникли від удару головою в асфальтне покриття.
Від так суд зазначає, що безпосередню причетність ОСОБА_3 до вчинення інкримінованого злочину, механізму спричинення тілесних ушкоджень підтверджено допитом свідка ОСОБА_10 , який був безпосереднім очевидцем події та показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_25 .
Окрім цього, вина ОСОБА_3 у інкримінованому злочині підтверджується перевіреними доказами по матеріалах справи.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, підтверджується:
-витягом з кримінального провадження № 0000152 від 29.04.2017 року, в якому зазначено, що 29.04.2017 року о 00 год.20 хв. по вул. Соборній в м. Баранівка, поблизу кафе-бару «Парус» ПП ОСОБА_26 під час суперечки ОСОБА_3 , діючи з необережністю, наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , у вигляді закритої черепно-мозкової травми (т.2, а.п.33);
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.04.2017 року, в змісті якої зазначено, що 29.04.2017 року близько 00 год. Невстановлена особа перебуваючи в кафе-барі «Парус» в м. Барнівка, по вул. Соборній, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 (т.2,а.п.5)
-довідкою за № 1111, виданою Баранівською комунальною центральною районною лікарнею від 29.04.2017 року, про те, що 29.04.2017 року о 00год. 25 хв. до приймального відділення був доставлений швидкою допомогою ОСОБА_7 ,1991 року народження, з діагнозом: закрита черепно мозкова травма, перелом кісток склепіння черепа. Забій головного мозку (т.2, а.п.6);
-постановою про визнання речових доказів, приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 29.04.2017 року, згідно якої визнано речовими доказаи оптичний диск з відеозаписом камери відео спостереження кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який як додаток до протоколу допиту надав ОСОБА_27 (т.2 , а.п.11);
-оптичним диском з відеозаписом з камери відеоспостереження кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який являє собою диск формату СD- R на якому міститься зображення: входу до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в АДРЕСА_2 , приміщення аптеки, невеликий відрізок площі Воля, та проїздна частина дороги АДРЕСА_2 за 28.04.2017 року з 23:00 год. по 00год. 30 хв. 29.04.2017 року (т.2, а.с.10);
-постановою про визнання речових доказів, приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 15.03.2017 року, згідно якої визнано речовими доказаи оптичний диск з відеозаписом камери відео спостереження Баранівського ВП (т.2,а.п.16);
-оптичним диском з відеозаписом з камери відеоспостереження Баранівського ВП, який являє собою диск формату СD- R на якому міститься зображення: входу до кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в АДРЕСА_2 , приміщення аптеки, невеликий відрізок площі Воля, та проїздна частина дороги вул. Соборної за 28.04.2017 року з 23:00 год. по 00год. 30 хв. 29.04.2017 року(т.2, а.п.13);
-випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 10727 ОСОБА_7 , 1991 року народження, діагноз-важка закрита черепно-мозкова травма, лінійний перелом кісток склепіння черепа, геморагічний забій головного мозку, ускладнений лівобічною субдуральною гематомою лобно-тімяних ділянок (т.2, а.п.17);
-ухвали слідчого судді від 19.05.2017 року про надання тимчасового доступу до медичних карт стаціонарного хворого ОСОБА_21 , що перебувають у володінні Баранівської КЦРЛ та обласної клінічної лікарні ім.О.Ф. Гербачевського (т.2, а.п. 18-19, 23-24);
- протоколом слідчого експерименту від 24.05.2017 року, проведеного зі свідком ОСОБА_10 , з ілюстративною таблицею до нього, де останній зазначив, що саме ОСОБА_3 29.04.2017 року близько 00год. 20 хв. перебуваючи на вулиці поблизу входу до кафе бару «Парус» приклавши долоню правої руки до лівої щелепи потерпілого відштовхнів від себе ОСОБА_7 від чого той впав на землю, з висоти власного росту та вдарився головою об асфальт (т.2, а.п. 34-39);
- протоколом проведення слідчого експеременту від 30.05.2017 року, проведеного з підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 з відеозаписом слідчих дій, де обвинувачений ОСОБА_3 показує як він 29.04.2017 року перебуваючи на вулиці поблизу входу до кафе бару «Парус» приклавши долоню правої руки до лівої щелепи потерпілого відштовхнів від себе ОСОБА_7 від чого той впав на землю, з висоти власного росту та вдарився головою об асфальт (т.2,а.п.53-56).
Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи від 24.05.2017 року № 244, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: садна із крововиливом в правій тімяній ділянці, перелому склепіння черепа по вінцевому шву зліва та по правій тім`яній кістці, субдуральної гематоми в тім`яній ділянці з обох сторін, забою вискової долі лівої півкулі головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Черепно-мозкова травма , отримана ОСОБА_7 , утворилась внаслідок однієї травмуючої дії. Вищевказані тілесних ушкоджень могли утворитися при падінні з положення стоячи та ударі головою об асфальт при наданні тілу прискорення внаслідок поштовху чи удару (т.2 , а.п.30-31);
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи від 22.06.2017 року №229, механізм виникнення таких тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_7 може відповідати механізмові, на які вказують свідок ОСОБА_10 , під час проведення з ним слідчого експеременту від 24.05.2017 року та підозрюваний ОСОБА_3 при проведенні слідчого експерименту за його участі від 30.05.2017 року (т.2, а.п.57-59).
Водночас, згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 19.11.2019 року № 117, встановлено, що наявність зазначеної в медичній карті стаціонарного хворого з Баранівської лікарні тріщини нижньої губи може свідчити про прикладання травмуючої сили в обличчя, що й стало причиною прискорення тіла людини перед падінням (т.3, а.п.6-14).
Судово-медичні дані, які були встановлені при проведенні експертиз відповідають і узгоджуються з обставинами, які викладені в матеріалах кримінального провадження.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст.128 КК України повністю доведена.
При цьому суд відкидає доводи сторони потерпілого у справі, щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, оскільки встановленими обставинами справи не здобуто жодного доказу отримання тяжкого тілесного ушкодження потерпілим ОСОБА_7 внаслідок отримання одного удару в область голови. Такі твердження представника потерпілого повністю спростовані численними висновками судових експертиз зокрема висновком експерта від 06.06.2019 рку № 394, згідно якого виключається можливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілого у вигляді закритої черепно-мозкової травми за обставин вказаних потерпілим під час допиту в судовому засіданні 07.12.2017 року, а саме від нанесення йому удару скляною пляшкою в голову зліва та висновком комісійної судово-медичної експертизи від 19.11.2019 року №117 проведеними у справі, за клопотання представника потерпілого. Окрім цього, не здобуто жодного доказу який би підтверджував прямий умисел обвинуваченого ОСОБА_3 на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 як під час дослідження письмових доказів в судовому засіданні, так і під час судових дебатів зазначив, що протокол огляду місця події від 29.04.2017 року з участю підозрюваного ОСОБА_3 , є недопустимим доказом з огляду на те, що він отриманий з грубим порушеннями норм КПК України, а саме проведений був з показань свідка ОСОБА_3 , який надалі став підозрюваним, що відповідно до п.1 ч.3 ст.87 КПК України є недопустимим доказом.
Вирішуючи питання про недопустимість зазначеного доказу, суд виходить з такого.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
Згідно матеріалів кримінального провадження, огляд місця події проводився слідчим 29.04.2017 року ОСОБА_3 мав статус свідка, а не підозрюваного, підозру ОСОБА_3 органами досудового розслідування було пред`явлено 26.05.2017 року. Тому даний доказ суд визнає недопустимим і не посилається на нього при прийнятті рішення в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, виключення окремого доказу не має вирішального значення у цьому кримінальному провадженні, не впливає і не може вплинути на висновки суду про доведеність вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину та про кваліфікацію його дій, адже винуватість підтверджується іншими належними та допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.
Щодо допустимості висновків судово-медичних експертиз. Так, захисник обвинуваченого посилався на те, що у постановах начальника слідчого відділення Баранівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про призначення вищезазначених експертиз, відсутні приписи про попередження експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України за дачу завідома неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання експертизи.
Разом з тим, висновки експертизи №244 та №299 містять відомості про те, що кожен з експертів попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за ст. ст.384,385 КК України. Одночасно суд звертає увагу на те, що особа, яка залучила експерта, або слідчий суддя чи суд, що доручив проведення експертизи, зобов`язані роз`яснити експерту його права й обв`язки та попередити його про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України. Якщо експертиза проводиться у експертній установі, то роз`яснення прав та попередження за ст.384 КК України здійснює керівник експертної установи. Якщо постанова (ухвала) про призначення судової експертизи надійшла поштою на адресу експерта, який не працює у експертній установі, або на адресу керівника експертної установи, який сам проводить цю експертизу, то актом роз`яснення прав та попередження про кримінальну відповідальність необхідно вважати надання ними відповідної записки, яка долучається до кримінального провадження, а також повідомлення про попередження про кримінальну відповідальність у вступній частині висновку експерта. Судово-медична експертиза проводилася експертом Новоград-Волинського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи; експерти про кримінальну відповідальність повідомлені.
Відтак, доводи захисника про визнання висновків проведених експертиз недопустимими доказами внаслідок того, що слідчий «особисто» не попереджав експертів про кримінальну відповідальність, необґрунтовані.
Також суд не бере до уваги доводи захисника обвинуваченого про те, що під час проведення судової медичної експертизи використовувалися медичні документи, зокрема карти стаціонарного хворого, які є речовим доказом, та які не були відкриті для обвинуваченого, оскільки відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК України не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне за собою визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України судових рішень, якщо зазначені документи було отримано у визначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів. Так дані твердження захисника не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, так як обвинувачений ОСОБА_3 , разом із захисником ОСОБА_6 , були ознайомлені з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, про що свідчать їх підписи без будь - яких зауважень у протоколі про надання доступу до матеріалів від 31.05.2017 року (т.2 а.п.61). Крім цього медичні документи картки стаціонарного хворого ОСОБА_7 , були отримані у визначеному законом порядку, а саме згідно ухвал слідчого судді про надання доступу до документів, які суд досліджував в судовому засіданні. Крім того захисник ОСОБА_6 відмовлявся від допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_25 .

Також суд не бере до уваги твердження захисника про недопустимість комісійної експертизи № 117 від 19.11.2019 року, тому що в даній експертизі приймала участь лікар ординатор відділення променової діагностики обласної клінічної лікарні ім. Гербачевського І.М. Якушкіна, дані про яку відсутні в реєстрі, що ведеться Міністерством юстиції України, оскільки відповідно доп. 4 Правила проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, залежно від характеру експертизи до складу комісії можуть входити як фахівці тільки в галузі судово-медичної експертизи, так фахівці інших медичних (у тому числі і фахівці медико-соціальних експертних комісій МОЗ) і немедичних спеціальностей. За своїм процесуальним становищем всі вони при проведенні експертизи є експертами.

Зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України,а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 101-102КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку учасників кримінального провадження, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
Стороною захисту не надано суду належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин вчинення злочину, а лише висловлено критичні зауваження щодо належності та допустимості доказів сторони обвинувачення.
Щодо тверджень сторони захисту про виправдання обвинуваченого у справі за недоведністю його вини у вчиненні даного злочину, оскільки висновки судово-медичних експертиз є недопустимими доказами у даному провадженні та відсутності вини, суд розцінює їх такими, що не відповідають встановленим дійсним обставинам справи і повністю спростовані в ході судового розгляду.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого складену Баранівським районним сектором з питань пробації, згідно якої ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Вирішуючи питання щодо міри покарання та беручи до уваги встановленні судом обставини справи, а саме тяжкість наслідків, які потягли тривалий розлад здоров`я потерпілого та отримання 2 групи інвалідності, бере до уваги особу обвинуваченого, ставлення до скоєного, який хоч і вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак, з метою уникнення відповідальності повністю заперечив свою винуватість, з урахуванням також позиції потерпілого та прокурора, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді максимального строку обмеження волі.
Окрім цього, вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому, суд зазначає, що з часу вчинення злочину невеликої тяжкості минуло більше 3 років. У відповідності до ст. 49 КК України винна особа звільняється від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, що у даному конкретному випадку становлять два роки.
У відповідності до ч.5 ст. 74 КК України винна особа може бути звільнена від покарання за вироком суду на підставі ст. 49 КК України.
За таких обставин, суд вважає за необхідне при вирішенні питання призначення покарання та його відбуття застосувати ст. ст. 49, 74 КК України, звільнивши обвинуваченного від відбуття призначеного покарання.
Заявлений цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 14299 грн.04 коп, підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 13 072 грн.84 коп, оскільки підтверджена документально- фіскальними чеками на придбання ліків та актами про надання медичних послуг ( т.1, а.п. 35-47, 105-16, т2, а.п. 136-137).
При вирішенні питання відшкодування моральної немайнової шкоди за позовом потерпілого суд враховує тяжкі наслідки що були спричиненні здоров`ю, складність та тривалість лікування потерпілого, те що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий став інвалілом 2 групи. Окрім цього, суд зазначає що винна особа протягом тривалого часу з дня скоєння злочину не вибачилась перед потерпілим, не вжила жодних дій до відшкодування шкоди. Своїм ставленням до скоєного під час досудового та судового слідства, на переконання суду, знехтувала принципами моралі, чим ще більше спричинила моральних страждань потерпілому. За таких обставин, суд вважає за необхідне визначити суму заявленого відшкодування як справедливої сатисфакції у розмірі 100 000 ( сто тисяч) гривень.
При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_3 щомісячного відшкодування шкоди внаслідок втрити загальної працездатності завданої ушкодженням здоров`я, суд враховує норму ч.2 ст.1195 ЦК України та стягує з обвинуваченого щомісячні відшкодування в розмірі 2676 грн. обмежуючи дані стягнення періодом на який встановлено групу інвалідності.
Окрім цього, суд вважає за необхідне частково задовільнити вимоги потерпілого про стягнення з обвинуваченого витрат на отримання правової допомоги в сумі 8 000 гривень, виходячи з того, що витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, починаючи з 2017 року, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимиг ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі п.1ч.1 ст.49 КК України та ч.5 ст.74 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання, за закінченням строків давності.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 13 072 (тринадцять тисяч сімдесят дві ) гривні 84 копійки у відшкодування матеріальної шкоди на лікування та 8 000 ( вісім тисяч) гривень витрат на правову допомогу.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 100 000 ( сто тисяч) гривень у відшкодування заподіяної моральної немайнової шкоди.
Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 щомісячні відшкодування внаслідок втрати загальної працездатності в розмірі 2676 грн. на період встановлення групи інвалідності.

Речові докази: оптичний диск CD-R відеозаписом з камери відеоспостереження Баранівського ВП та оптичний диск CD-R відеозаписом з камери відеоспостереження кафе-бару «Парус», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Барнівський районний суд Житомирськоїобласті.

Суддя: ОСОБА_1