ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/672/20Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Справа № 711/5282/20 Категорія: ст. 537 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого

суддів

при секретарі ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ОСОБА_5

з участю прокурора

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 серпня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и л а :

Вироком Ставищенським районним судом Київської області від 24.07.2018 року за ст. 15 ч. 3; 185 ч. 3 КК України ОСОБА_7 засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ставишснського районного суду Київської області від 16.03.2018 р. та остаточно визначено до відбуття покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Початок строку: 13.06.2018 року.

Кінець строку: 13.07.2021 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 серпня 2020 року в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 відмовлено, з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення.

Не погоджуючись з рішенням районного суду, засуджений ОСОБА_7 порушує питання про скасування ухвали районного суду з тих підстав, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що він виправився, є суспільно небезпечним, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про те, що основною, вирішальною ознакою умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 є його виправлення, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З характеристики засудженого ОСОБА_8 вбачається, що останній неодноразово судимий, останній раз 24.07.2018 року Ставищенським районним судом Київської області.

Під час утримання в державній установі «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, порушень вимог режиму утримання не допускав, до праці не залучався. Стягнень та заохочень не мав.

В державній установі «Черкаська виправна колонія (№ 62) відбуває покарання з 24.09.2018 року. За час перебування в установі характеризується посередньо, стягнень не має.

З жовтня 2018 року по жовтень 2019 року був працевлаштований укладальником виробів деревообробної дільниці цеху № 1 на виробництві установи, до праці ставився задовільно, за результатами роботи мав лише одне заохочення надане правами начальника установи.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно, через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Свідомо уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.

Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає за відсутністю бажання.

25.06.2019 року на адміністративній комісії установи розглядалось питання, щодо можливості застосування ст.101 КВК - України (переведення засудженого до дільниці соціальної реабілітації), але за рішенням комісії установи даному засудженому було відмовлено,у зв`язку з тим,що засуджений не стає на шлях виправлення.

24.01.2020року на адміністративній комісії установи розглядалось питання застосування до засудженого ет, 82 КК України (заміну нсвідбутої частини покарання більш м`яким покаранням), але за рішенням комісії установи даному засудженому було відмовлено, у зв`язку з тим, що засуджений не став на шлях виправлення.

15.07.2020 року адміністративною комісією установи було відмовлено у застосуванні до засудженого ст. 81 КК України, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до вимог п.17 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Крім того, колегія суддів враховує обставини наведені в характеристиці на засудженого ОСОБА_8 , а саме, що він неодноразово судимий, останній злочин вчинив в період іспитового строку. Під час перебування в «Київському слідчому ізоляторі» характеризувався посередньо, в «Черкаській виправній колонії» №62 характеризується посередньо, подяку отримав лише 29.03.2019 року, тобто перед можливим умовно-достроковим звільненням (25.06.2019 року), що слід розцінювати як намагання отримання пільги, а не щира позитивна поведінка та відношення до праці.

Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_8 неодноразово був засуджений, в період іспитового строку знову скоїв корисний, умисний злочин, що свідчить про стійку схильність ОСОБА_8 до вчинення умисних злочинів та небажання ставати на шлях виправлення, посередню характеристику, з 2018 року лише одного заохочення, враховуючи рішення адміністративної комісії установи, яким було відмовлено ОСОБА_8 у наданні пільг у вигляді переведення засудженого до дільниці соціальної реабілітації, заміну невідбутої частини покарання більш мяким та умовно-дострокове звільнення, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці враховується за весь період перебування засудженого у виправно-трудовій установі.

Крім цього не можна вважати сумлінною поведінку засудженого лише через відсутність у засудженого не знятих або погашених у порядку, встановленому статтею 134 КВК України, стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Слід зазначити, що висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за найближчий час до розгляду клопотання.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався та належним чином вмотивував своє рішення.

Прийняття рішення про умовно дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

На думку апеляційного суду процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним протягом всього перебування засудженого в установі виконання покарання.

Аналізуючи наведене, наявність одного заохочення, відсутність дисциплінарних стягнень з дня відбування покарання, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції законною і обґрунтованою та підстав для скасування не знаходить, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 404, 405, 537, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 07 серпня 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді