Номер провадження: 11-кп/813/183/20
Номер справи місцевого суду: 501/1345/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний в складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області, від 05.07.2019 року, у кримінальному провадженні №0000201, внесеному до ЄРДР 27.02.2018 року, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України -

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення.

Оскарженим вироком ОСОБА_8 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_8 до строку покарання строк його попереднього ув`язнення, під час досудового розслідування, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 27 лютого 2018 року по 21 березня 2018 року.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вирок у відношенні яких не оскаржується.

Відповідно до оскарженого вироку, 27 лютого 2018 року об 11 годині, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , умисно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, за попередньою змовою між собою, розподіливши між собою ролі, таємно викрали з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , майно, що належить потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 2850 грн.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Обвинувачений ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає вирок суду необґрунтованим.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази його вини в інкримінованому йому злочині, оскільки обставини, викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи.

Також, ОСОБА_8 вказував на те, що він ніяких відмичок ОСОБА_9 не давав, ОСОБА_9 в судовому засідання суду першої інстанції пояснив, що купив ці відмички в інтернеті для своїх цілей та на момент вчинення крадіжки усі три відмички були у нього.

Крім того, ОСОБА_8 зазначає, що у нього на утриманні є його цивільна дружина ОСОБА_12 , яка знаходиться у декретній відпустці та син ОСОБА_13 , 2017 року народження.

Враховуючи наведене, обвинувачений ОСОБА_8 прость в апеляційній скарзі в змінити вирок суду першої інстанції та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

29.04.2020 року на адресу апеляційного суду від обвинуваченого надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він вказував на те, що судом першої інстанції не було встановлено, хто був власником відмичок, вирок є необґрунтованим, кваліфікація його дій невірна, у зв`язку з чим просив скасувати оскаржений вирок Іллічівського міського суду Одеської області, від 05.07.2019 року, стосовно нього і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник і обвинувачений ОСОБА_8 підтримали уточнену апеляційну скаргу в повному обсязі, просили скасувати оскаржений вирок стосовно ОСОБА_8 і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції..

Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував проти задоволення уточненої апеляційної скарги обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.
Згідно з положеннями ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку апеляційного суду оскаржений вирок цілком відповідає приписам зазначеної норми кримінального процесуального закону, оскільки вирок ухвалений судом, визначеним на підставі ст.35 КПК України, обґрунтований посиланнями на відповідні норми матеріального та процесуального закону, і в ньому викладені мотиви, якими керувався суд першої інстанції при прийнятті рішення щодо винуватості ОСОБА_8 та інших обвинувачених.
Доводи апеляційної скарги стосовно недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку апеляційного суду, є необґрунтованими з огляду на таке.
Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував своєї присутності на місці вчинення злочину, разом з тим, стверджував, що він з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули до будинку потерпілого з метою здійснення маркетингу, при цьому він залишився на першому поверсі будинку в під`їзді і не знав, що ОСОБА_9 та ОСОБА_14 вчинили крадіжку.
Апеляційний суд критично ставиться до цих тверджень обвинуваченого з таких підстав.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано визнав показання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про непричетність ОСОБА_8 до вчинення крадіжки їхнім намаганням допомогти обвинуваченому ОСОБА_8 уникнути відповідальності за вчинений злочин, оскільки ні обвинувачений ОСОБА_8 , ні інші обвинувачені не пояснювали який саме маркетинг вони мали намір здійснити, що спростовує версію обвинуваченого ОСОБА_8 .
Крім того, судом першої інстанції був досліджений протокол затримання ОСОБА_8 після вчинення крадіжки (т.2, а.с.129), з якого вбачається, що саме в нього були виявлені та вилучені відмички, за допомогою яких було здійснено проникнення до житла потерпілого.
Зазначені обставини свідчать про попередню змову обвинувачених на вчинення крадіжки та розподіл ролей кожного з обвинувачених у вчиненні злочину, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в частині недоведеності вини ОСОБА_8 у співучасті вчинення крадіжки апеляційний суд визнає необґрунтованими.
При цьому слід зазначити, що ні обвинувачений ОСОБА_8 , ні його захисник не послались на будь-які передбачені законом підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
Апеляційним судом не встановлено обставин, які вимагають скасування вироку сто воно ОСОБА_15 та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга в частині призначення нового розгляду також не підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо суворості призначеного покарання, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КПК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КПК України; 2) відповідно до положень Загальної частини КПК України; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, ті обставини, що обвинувачений раніше судимий, не одружений, не працює.

При ухваленні оскарженого вирок судом також було взято до уваги досудову доповідь служби з питань пробації, з якої вбачається, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. (т. 1 , а.к.п. 101-104).
Обставини, що пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання судом встановлено не було.
Надані апеляційному суду характеризуючі документи, зокрема характеристика з місця проживання, з якої вбачається, що він характеризується посередньо, доводи відносно того, що обвинувачений має цивільну дружину і дитину апеляційний суд приймає до уваги.
Разом з тим, доводи обвинуваченого та його захисника щодо можливості пом`якшення міри призначеного ОСОБА_8 покарання, апеляційний вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції під час ухвалення вироку враховані всі обставини справи, а також особа обвинуваченого.
Крім того, апеляційний суд враховує наявність у ОСОБА_8 судимостей за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив а наведені ним обставини не перешкодили йому вчинити злочин.
За таких обставин, апеляційний суд констатує, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що судом було призначене найнижче покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 185 КК України.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання нижчого від найнижчої межі, або іншого виду покарання, а також про відсутність можливості виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Керуючись ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Іллічівського міського суду Одеської області, від 05.07.2019 року, у, стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, кримінальному провадженні №0000201, внесеному до ЄРДР 27.02.2018 року, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк з моменту отримання копії ухвали

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4