н/п 1-кс/953/8323/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0002944 від 04.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

28.10.2020 о 11:06 год. на адресу суду надійшло клопотання, в якому прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 просить: накласти арешт на ключ із металу білого кольору з написом «Atra» довжиною близько 10 см, який належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження вказаного майна. Місцем зберігання арештованого майна визначити - камеру схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні Київського ВП ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за № 0002944 від 04.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор вказує, що 03.10.2020 до Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_4 про те, що 03.10.2020 близько 11:30 год., за адресою: АДРЕСА_2 , виявила, що невідома особа, шляхом проникнення до квартири, вчинила крадіжку золотих виробів та інших предметів на загальну суму близько 300 000 грн.

Під час досудового розслідування у ході огляду місця події 27.10.2020 за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , добровільно видав працівникам поліції: ключ із металу білого кольору з написом «Atra», довжиною близько 10 см., який належить гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (м. т. НОМЕР_1 ). Вище вказаний ключ вилучено та поміщено до поліетиленового пакету НПУ та опечатано.

Як пояснив гр. ОСОБА_5 даний ключ він викрав у гр. ОСОБА_4 під час проведення ремонтних робіт у квартирі останньої.

Прокурор посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 29.10.2020 прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав. Також просив долучити до матеріалів клопотання рапорт слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_7 , в якому слідчий повідомив, що ним повідомлено власника майна ОСОБА_4 про дату час та місце розгляду клопотання про арешт майна. У ході телефонної розмови остання повідомила, що для участі у розгляді клопотання про арешт майна з`явитися не зможе у зв`язку з сімейними обставинами, проти задоволення клопотання не заперечує (а.с. 17-18).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі прокурора та власника майна.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Київським ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 04.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002944 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 15).

27.10.2020 з 15:30 год. по 15:55 год. в ході проведення огляду місця події, виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в протоколі огляду місця події, а саме: ключ із металу білого кольору з написом «Atra» довжиною близько 10 см, який добровільно видано гр. ОСОБА_5 (а.с. 12-13).

Клопотання про арешт майна подано до суду 28.10.2020 о 11:06 год. (а.с. 1 справа № 953/16499/20 н/п 1-кс/953/8323/20).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Постановою старшого слідчого СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 27.10.2020 вищевказане майно, яке вилучено 27.10.2020 під час проведення обшуків визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002944 від 04.10.2020 (а.с. 14).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучені відповідно до протоколу огляду від 27.10.2020 речі, які зазначені в клопотанні прокурором, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0002944 від 04.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 27.10.2020 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 майно, власником якого є ОСОБА_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ключ із металу білого кольору з написом «Atra» довжиною близько 10 см, шляхом заборони його відчуження, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання арештованого майна визначити Київський ВП ГУ НП в Харківській області, розташований за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, буд. 49, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1