Справа № 464/5236/20
пр.№ 1-кс/464/1777/20
УХВАЛА

09 листопада 2020 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна,

встановив:

Дізнавач інспектор СД Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 23.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України, звернувся з клопотанням, погодженим із прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про накладення арешту на транспортний засіб марки «CITROEN C5», сірого кольору, VIN-код « НОМЕР_1 », знаходиться на державній реєстрації із номерними знаками « НОМЕР_2 », перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування таким.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2020 до Сихівського ВП ГУНП у Львівській області надійшла ухвала слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення.

Відомості про вищевказане кримінальне правопорушення 23.07.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 356 КК України.

В ході досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_6 , який повідомив, що у червні 2020 року співзасновник ТОВ «Торчетті» ОСОБА_7 вирішила завершити співпрацю у підприємницькій діяльності та в рахунок своєї частки, яку остання вклала в у підприємницьку діяльність, без добровільної на те згоди ОСОБА_6 , заволоділа його транспортним засобом марки «CITROEN C5», сірого кольору, н.з. НОМЕР_3 , VIN-код « НОМЕР_1 », який використовувався для доставки товару на підприємство. Однак, вищевказаний транспортний засіб відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належав ОСОБА_6 та лише за його згоди використовувався для здійснення підприємницької діяльності. На прохання потерпілого повернути транспортний засіб ОСОБА_7 відмовила. Доручень на право представництва та здійснення правочинів від свого імені щодо вказаного автомобіля ОСОБА_6 не вчиняв.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 13.08.2020, транспортний засіб «CITROEN C5», сірого кольору, VIN-код « НОМЕР_1 », 01.07.2020 був перереєстрований в ТСЦ 2644 на іншого власника за договором купівлі-продажу.

Згідно з інформацією та копіями документів про перереєстрацію ТЗ, наданими ТСЦ МВС № 2644, що за адресою: Івано-Франківська обл., м. Снятин, вул. Воєводи Коснятина 60, транспортний засіб «CITROEN C5», сірого кольору, VIN-код « НОМЕР_1 », р.н. НОМЕР_2 , зареєстрований у базі «НАІС» та «ДІЯ», власником є ОСОБА_8 . Перереєстрація автомобіля здійснена на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №6575/20/015636 від 24.06.2020, копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, договору комісії №6575/20/015636 від 24.06.2020, акту огляду реалізованого транспортного засобу № 6575/20/015636 від 24.06.2020.

Під час дослідження наданих документів також встановлено, що відповідно до договору комісії № 6575/20/015636 від 24.06.2020 ОСОБА_6 , від імені якого діяв ОСОБА_9 , уклав договір із ПП «Автотрейдінг-Волинь» в особі ОСОБА_10 про продаж його транспортного засобу «CITROEN C5», сірого кольору, р.н. « НОМЕР_3 », VIN-код « НОМЕР_1 » за грошові кошти в сумі 19300 гривень.

В подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу №6575/20/015636 від 24.06.2020, ПП «Автотрейдінг-Волинь», , в особі ОСОБА_10 уклало даний договір із ОСОБА_8 , що проживає: за адресою: АДРЕСА_2 , про продаж вищевказаного транспортного засобу.

Під час додаткового допиту потерпілий ОСОБА_6 повідомив, що жодних договорів із ПП «Автотрейдінг-Волинь» не укладав, довіреності про представництво його інтересів не видавав. Таких осіб як ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 не знає і ніколи з ними не зустрічався.

Відповідно до відповіді з Головного сервісного центру МВС 01.10.2020 року вищевказаний автомобіль знову було перереєстровано на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу, який і на даний момент являється власником даного автомобіля.

Також згідно з листом Територіального сервісного центру № 2644 регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Івано-Франківській області персональні дані ОСОБА_6 зазначені при видачі у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 збігаються із персональними даними ОСОБА_6 (серія КА номер паспорта НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , місце реєстрації особи АДРЕСА_3 ). При перереєстрації транспортного засобу «CITROEN C5», VIN-код « НОМЕР_1 », НОМЕР_7 , було допущено помилку у персональних даних ОСОБА_6 , а саме по батькові.

Враховуючи вищевикладене, виникла необхідність в накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, а саме предмета вчинення злочину, транспортного засобу «CITROEN C5», сірого кольору, VIN-код « НОМЕР_1 », який 01.07.2020 зареєстрований на ім`я ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки, ОСОБА_8 набув вищевказане майно за ціною значно нижчою за ринкову, а саме за грошові кошти в розмірі 19300 гривень, і знав, або повинен був знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст.96-2 КК України, а тому існують підстави для накладення арешту на майно третьої особи. Після чого ОСОБА_8 , відповідно до договору купівлі-продажу від 18.09.2020 продав транспортний засіб «CITROEN C5», VIN-код « НОМЕР_1 », ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , за грошові кошти в сумі 145900 гривень.

З метою забезпечення збереження речового доказу, та беручи до уваги те, що вищевказаний транспортний засіб є предметом вчинення кримінального правопорушення і має суттєве значення для проведення досудового розслідування, слідчий просив клопотання задовольнити, розглянувши клопотання без участі власника майна та його представника.

На розгляд клопотання про арешт майна слідчий не з`явився, зве6рнувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без повідомлення власника майна, що було необхідним з метою забезпечення арешту майна, а саме уникнення його можливого відчуження.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Оглянувши матеріали клопотання, взято до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Виходячи з приписів ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, матеріали кримінального провадження, правову підставу для арешту майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, є співрозмірним обмеженням права власності та є необхідним для виконання конкретних завдань у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим, клопотання в частині накладення арешту на вищевказаний автомобіль шляхом позбавлення права користування таким майном не є достатньо обґрунтованим.

Встановлено, що транспортний засіб марки «CITROEN C5», сірого кольору, VIN-код « НОМЕР_1 » 01.10.2020 перереєстровано на ОСОБА_5 , за договором купівлі-продажу від 18.09.2020 №6374/20/011554.

Згідно з ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед іншого зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Частиною 3, 4 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що інші обставини вчинення можливого кримінального правопорушення встановлюватимуться в ході досудового розслідування в подальшому, на даний час є доцільним накладення арешту із забороною розпорядження та відчуження вищевказаного транспортного засобу, що відповідатиме розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та унеможливить ризики, передбачені абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім цього, матеріалами клопотання підтверджено наявність помилки у персональних даних ОСОБА_6 при перереєстрації вищевказаного транспортного засобу, однак номер VIN такого автомобіля у відповідних документах співпадає.

У задоволенні решти вимог клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170 173, 175 КПК України,

ухвалив :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «CITROEN C5», сірого кольору, VIN-код « НОМЕР_1 », знаходиться на державній реєстрації із номерними знаками « НОМЕР_2 », перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони на відчуження та розпорядження таким майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1