Провадження № 1-кс/537/70/2021
Справа № 537/4341/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 слідчий суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на постанови дізнавача СД ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 16.12.2020 та від 06.01.2021 про відмову у задоволенні клопотань по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №000088 від 27.07.2020,
встановив:

01.02.2021 на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанови дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 16.12.2020 та від 06.01.2021 про відмову у задоволенні клопотань по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №000088 від 27.07.2020.
У даній скарзі скаржник прохала зобов`язати інспектора СД ВП №1 КВП ГУНП в Полтавській області Скибу Артема або у разі його відсутності чи зайнятості, то будь-кого з його присутнього та незайнятого керівництва по вертикалі, надати на засідання по розгляду даної скарги, матеріали кримінального провадження №0000088 або їх копію; поновити, строк на оскарження постанови від 16.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілою та постанови від 06.01.2021 року про відмову у врученні пам`ятки про права та обов`язки потерпілої, що винесені в кримінальному провадженні №0000088 від 27.07.2020; скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 16.12.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою по кримінальному провадженню №0000088 від 27.07.2020 року; скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 від 06.01.2021 року про відмову у врученні їй, ОСОБА_3 , пам`ятки про права та обов`язки потерпілої по кримінальному провадженню №0000088 від 27.07.2020 року; зобов`язати дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 вручити їй, ОСОБА_3 , пам`ятку про права та обов`язки потерпілої по кримінальному провадженню №0000088 від 27.07.2020 року.
В обґрунтування поданої скарги зазначила, що за ухвалою слідчого судді від 03.07.2020 було внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за №0000088 від 21.07.2020 року з кваліфікацією за ч.2 ст. 397 КК України. В заяві про кримінальне правопорушення, за якою зареєстроване вказане кримінальне провадження, адвокат ОСОБА_8 повідомив, що у зв`язку з наданням ОСОБА_3 правової допомоги, на адресу Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Кременчуцької міської ради Полтавської області 03.04.2020 року та 07.05.2020 року були направлені адвокатській запити. Строк розгляду їх минули, але відповіді на них так і не надійшли. Крім цього, повідомив, що при ознайомленні в Глобинському районному суді Полтавської області з матеріалами справи було виявлено відзив на позовну заяву ОСОБА_9 , який містить в собі об`єкти адвокатської таємниці, а саме, відповіді на адвокатській запити, які були лише в розпорядженні адвокатів та адресата - директора Кременчуцької школи №3. Адвокатські запити та відповіді на них стосуються безпосередньо ОСОБА_3 і виникли в процесі надання останній адвокатами правової допомоги.
Тобто, втручання в діяльність адвокатів стосується безпосередньо її, ОСОБА_3 і це її обурює та викликає в неї інші негативні емоції, тобто завдає їй моральної шкоди. У зв`язку з чим 29.10.2020 року ОСОБА_3 просила відповідною заявою, залучити її до вказаного кримінального провадження, як потерпілу на що отримала від інспектора СД ВГІ №1 КВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 повідомлення від 20.11.2020 року про відмову. Оскільки така відмова була зроблена не по формі передбаченій законом вона звернулася зі скаргою до суду та ухвалою слідчого судді від 09.12.2020 року інспектора СД ВП №1 КВП ГУНП в Полтавській області Скибу Артема було зобов`язано розглянути вказану заяву про залучення потерпілої у порядку передбаченому для цього законом.
Оскільки постанови про відмову у залученні як потерпілої, всупереч положень ст. 220 КПК України, до неї, ОСОБА_3 так і не надійшло, то вона, вважаючи, що таку так і не винесено та все-таки залучено як потерпілу, звернулася 05.01.2021 року до дізнавача ОСОБА_11 з клопотанням про вручення їй, відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України, пам`ятки про її процесуальні права та обов`язки, як потерпілої.
15.01.2021 року на вказане клопотання було, разом з супровідним листом від 11.01.2021 року, отримано постанову від 06.01.2021 року про відмову у врученні їй ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, як потерпілої по кримінальному провадженню №0000088 від 21.07.2020 року за ч.2 ст. 397 КК України.
Однак, оскаржити у визначений законом строк таку постанову не було достатніх даних, бо залишалося неясним чи винесена щодо неї, ОСОБА_3 постанова про відмову у визнанні потерпілою. У зв`язку з чим, 15.01.2021 року було подано адвокатський запит щодо визнання її, ОСОБА_3 , по вказаному кримінальному провадженню потерпілою.
27.01.2021 року на адвокатський запит було отримана письмова відповідь від 20.01.2021 року про те, що, ОСОБА_3 по вказаному провадженню потерпілою не визнана і додано копію відповідної постанови від 16.12.2020 року. Відмова мотивована тим, що потерпілим від вказаного кримінального проступку може являтися лише захисник чи представник особи, якими у вказаній ситуації, ОСОБА_3 не являється.
Скаржник не погоджується з таким обґрунтуванням, так як втручання в діяльність адвокатів по якому зареєстровано кримінальне провадження №0000088, відбулося тоді, коли вони здійснювали таку діяльність в її, ОСОБА_3 інтересах, як її представники, тож вважає, що втручання в діяльність її адвокатів стосується її безпосередньо, бо зокрема відбулося розголошення адвокатської таємниці, яка зберігала відомості про неї і була незаконно розповсюджена, що викликає в неї лише негативні емоції, тобто завдає моральної шкоди.
Вважає, що і постанова про відмову у визнанні потерпілою і постанова про відмову у врученні їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілою є, в розумінні п.5 ч.1 ст.303 КПК України, рішеннями про відмову у визнанні потерпілим і можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Скаржник ОСОБА_3 та представник скаржника - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали в повному обсязі, з підстав у ній зазначених та просили її задовольнити.
Дізнавач СД ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що відсутні підстави визнавати скаржника потерпілою так, як фабула ст. 397 КК України чітко визначає хто може бути потерпілим.
Слідчий суддя, вислухавши учасників розгляду скарги, дослідивши наявні матеріли поданої скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов таких висновків.
Слідчим суддею достовірно встановлено, що дізнавач СД ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 проводить досудове розслідування кримінального правопорушення №0000088, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 397 КК України.
Постановою від 16.12.2020 дізнавач СД ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання поданого ОСОБА_3 з приводу визнання потерпілою ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000088, від 27.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 397 КК України.
Приймаючи таке рішення дізнавач керувався ст. 220 КПК України, вказавши підставою відмови встановлення, що потерпілим від кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 397 КК України може бути лише захисник чи представник особи. Також враховуючи те, що ОСОБА_12 , не являється захисником або представником адвоката ОСОБА_13 в задоволенні клопотання відмовлено.
Постановою від 06.01.2021 року дізнавач СД ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання поданого ОСОБА_3 з приводу вручення їй, ОСОБА_3 , пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, як потерпілої по кримінальному провадженню №0000088 від 21.07.2020 року за ч.2 ст. 397 КК України.
Підставою прийняття такого рішення вказав аналогічну попередній постанові.
Відповідно до ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. (ч.5 ст.55 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй. (ч.2 ст.220 КПК України).
Згідно положень п.5 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Частина 2 ст. 397 КК України передбачає відповідальність за вчинення службовою особою з використанням свого службового становища в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці.
Аналіз даної частини статті свідчить, що потерпілими від цього злочину є захисник та представник особи (особа, яка відповідно до закону представляє в суді інтереси сторони чи третьої особи у цивільній, господарській, кримінальній чи адміністративній справі). Коло осіб, які можуть бути представниками особи у суді, підстави і порядок їх участі у справі та їх повноваження передбачаються відповідним процесуальним законом і визначаються категорією судової справи.
Досліджуючи постанову дізнавача, вбачається, що вона містить зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК та КК, а тому, слідчий суддя вважає, що дізнавач обґрунтовано відмовив скаржнику у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні №0000088 від 27.07.2020 .
При цьому, частиною 1 статті 303 КПК України не передбачено можливість оскарження постанови про відмову у задоволені клопотання про вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілої по кримінальному провадженню.
Згідно ч.2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті (ч.3 ст. 303 КПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Як слідує з положень ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подана скаржником ОСОБА_3 скарга не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанови дізнавача СД ВП№1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 16.12.2020 та від 06.01.2021 про відмову у задоволенні клопотань по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №000088 від 27.07.2020 - відмовити.

На ухвалу, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено та проголошено 08.02.2021 о 09.00 год.