Житомирський апеляційний суд
Справа №274/3852/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 (далі ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 та проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік та зобов`язано його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань з пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази - грошові кошти в сумі 500 гривень вирішено залишити власнику.
Згідно вироку, ОСОБА_9 повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна за таких обставин. Близько 13 год. 07.06.2018 по вулиці Шевченка в м. Бердичеві ОСОБА_9 побачив свого знайомого ОСОБА_10 , у якого попросив цигарку. Валовий почав діставати з кишені шортів цигарку, в цей час ОСОБА_9 помітив у останнього грошові кошти та у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів Валового. Після чого ОСОБА_9 підійшов спереду до Валового та без попередження дістав із передньої кишені шортів Валового 860 грн., з яких 360 грн. одразу повернув Валовому, а 500 грн. помістив до своєї кишені та, незважаючи на прохання Валового повернути належне йому майно, залишив місце події, спричинивши ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Посилається, що суд, при призначенні покарання не врахував в повній мірі даних про особу ОСОБА_9 , який, хоча раніше й не судимий, однак на даний час на розгляді в судах Житомирської області знаходяться ряд кримінальних проваджень за вчинення аналогічних корисливих злочинів, що відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, зокрема в Бердичівському міськрайонному суді Житомирської області перебувають такі кримінальні провадження: №0000979 від 23.06.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України, №0001022 від 02.07.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України, №0001519 від 27.09.2015 за ч. 2 ст. 185 КК України, №0000535 від 30.03.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України, №0001689 від 22.10.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України, а, крім того, в Коростенському міськрайонному суді перебуває кримінальне провадження № 0001474 від 18.08.2017 за ст. ст. 309 ч. 2, 310 ч. 2 КК України. Вважає, що вказані обставини свідчать про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого, тому призначене покарання не досягне своєї мети по виправленню ОСОБА_9 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Заслухавши доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні злочину за вказаних у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 186 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, та не оспорюються в апеляційному порядку.

Згідно положень ст. 65 КК України, при призначенні покарання необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від його відбування з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, постановляючи вирок щодо ОСОБА_9 , в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Зокрема, зміст мотивувальної частини вироку свідчить про те, що суд першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_9 , у відповідності із вимогами ст. 65 КК України, врахував тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, яке є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, має молодий вік, виховувався у неповній сім`ї, має статус дитини позбавленої батьківського піклування, що також вплинуло на його поведінку, за період часу, що минув з дня вчинення злочину до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався; думку законного представника потерпілого, яка не наполягала на суворому покаранні.
З урахуванням цих даних та обставин, що пом`якшують покарання щирого каяття, відшкодування шкоди та активного сприяння розкриттю злочину, - суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливо без ізоляції від суспільства, тому призначив йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, яке є співмірним ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Факти спрямування до суду інших кримінальних проваджень, що не розглянуті, не є тими обставинами, що спростовують правильність висновків суду щодо призначення покарання обвинуваченому, яке є справедливим та таким, що сприятиме перевихованню обвинуваченого та попередженню вчиненню нових злочинів.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора є необґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з 03.09.2020.
Судді: