Справа № 132/2146/20
Провадження №1-кп/132/205/20
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
03.09.2020р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000268 від 16.06.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниця Вінницької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, інваліда 3-ої групи, не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінальногопроступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_6 на початку червня (точної дати не встановлено) 2020 року близько 23год.00хв. проходячи поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 , помітив на його подвір`ї бензопилу, яку вирішив викрасти. Реалізуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди, та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно вчинив крадіжку бензопили моделі «ForestaFA-38S», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 483 від 26.06.2020р. становить 1600,00грн. Після викрадення бензопили, ОСОБА_7 покинув місце скоєння правопорушення, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1600,00грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю,та пояснив, що дійсно вчинив крадіжку бензопили моделі «ForestaFA-38S», за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, до обвинуваченого застосувати покарання згідно вимог діючого законодавства.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованогойому кримінальногопроступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), правильно кваліфікованіорганами досудового слідства.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нимкримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують йогопокарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, не судимий в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, розлучений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, інвалід 3-ої групи, офіційно не працевлаштований, однак має дохід, одержаний від підробіток, напсихіатричному обліку не перебуває, натомість перебуває на обліку у лікаря нарколога, однак госпіталізації не потребує. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає, щире каяття. Обставин, які обтяжуютьйого покарання, судом не встановлено.

Частиною другою статті 4 КК України регламентовано, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до частини першої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно частини третьої статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р.№ 2617-VIII, який набрав чинності з 01.07.2020р., внесено зміни до Кримінального кодексу України, якими введено такий вид кримінальних правопорушень як кримінальний проступок, визначено строки погашення судимості за цей вид кримінального правопорушення, тощо.

Вказаним Законом внесені зміни до частини першої статті 185 КК України, згідно з якими таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Натомість, на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, частина перша статті 185 КК України передбачала, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Враховуючи наведене, суд погоджується із позицією прокурора щодо призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції статті закону, яка передбачає відповідальність за вищевказаний злочин, у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., в редакції ч.1 ст.185 КК України, яка діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, оскільки дане покарання достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: договір застави ПТ «Ломбард Приват» № 5.2020.1286 від 09.06.2020р., який згідно постанови начальника СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 від 09.07.2020р., визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №483 від 26.06.2020р. у розмірі 653,80грн. підлягають стягненню з ОСОБА_7 на користь держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ, вилучений в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме: договір застави ПТ «Ломбард Приват» № 5.2020.1286 від 09.06.2020р., який згідно постанови начальника СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 від 09.07.2020р., визначено зберігати при матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 483 від 26.06.2020р. у розмірі 653,80грн.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити під розписку засудженому та прокурору.

Суддя