Справа № 307/2210/19
Провадження № 1-кп/307/339/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4
ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8
ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальні провадження за № 0000182 та № 0001178, про обвинувачення
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 121 ч. 1 та 296 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Тридцятого червня дві тисячі дев`ятнадцятого року, близько 04-ї год., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись біля кафе «Берлога», по вулиці Грушевського, у с. Нересниця, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, безпричинно розпочали конфлікт з ОСОБА_10 , в ході якого, діючи умисно, повалили його на землю та почали наносити йому удари руками по голові та різних частинах тіла, а коли той вирвався від них та намагався втекти, наздогнали його та продовжили наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла внаслідок чого заподіяли потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Своїми діями обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили злочин передбачений ст. 296 ч. 2 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що спроваджується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
П`ятнадцятого грудня дві тисячі дев`ятнадцятого року, близько 20-ї год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись біля магазину «Продтовари», по вулиці Центральній, у с. Терново, на ґрунті тривалих неприязних відносин, ОСОБА_9 розпочав сварку з ОСОБА_6 , у ході якої штовхнув його долонями рук у груди та наніс йому один удар кулаком в обличчя, а коли ОСОБА_6 впав на землю завдав йому ще декілька ударів кулаками по голові та ногами у грудну клітку й голову, внаслідок чого спричинив потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_9 вчинив злочин передбачений ст. 121 ч. 1 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Пояснив, що 30.06.2019, близько 04-ї год., він разом з ОСОБА_9 , знаходилися у кафе «Берлога», в с. Нересниця. Потім у них виник конфлікт з ОСОБА_10 , який сидів за сусіднім столом. Після цього вони вийшли на двір, де їхня суперечка з потерпілим переросла у бійку, під час якої він та ОСОБА_9 нанесли ОСОБА_11 по декілька ударів, повалили на землю та продовжували наносити удари по різних частинах тіла. У вчиненому розкаюється, з потерпілим примирився та просить суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю. По епізоду, який мав місце 30.06.2019 дав показання аналогічні показанням обвинуваченого ОСОБА_12 . П`ятнадцятого грудня дві тисячі дев`ятнадцятого року, близько 20-ї год., вийшовши з кафе, де розпивав з друзями алкогольні напої, підійшов до лавки на якій сиділи його друзі та побачив, що біля них знаходиться ОСОБА_6 , який про щось сперечався з ними. Чомусь йому пригадалося що у 2017 році Мурга хотів його побити, але за нього заступився товариш. Не втримавшись почав наносити потерпілому удари по голові та різних частинах тіла. Оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, то в всі деталі конфлікту не пам`ятає.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доведена повністю. Крім їхнього особистого визнання це підтверджується наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився. Надав суду про розгляд справи у його відсутності. Претензій до обвинувачених морального та матеріального характеру не має і в подальшому не буде мати. Просить їх суворо не карати та не обирати міру покарання пов`язану із реальним позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_6 показав, що критичного дня він на велосипеді під`їхав до магазину «Продтовари», який знаходиться на вул. Центральній у селі Терново. На лавці біля магазину сиділи двоє його односельчан ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які почали непристойно висловлюватися в його адресу. У цей час підійшов ОСОБА_9 , який відразу наніс йому руками кілька ударів в голову від яких він впав на землю та втратив свідомість і що відбувалося далі не пам`ятає. Коли опритомнів пішов додому і його відвезли у лікарню. На даний час обвинувачений повністю відшкодував йому моральну та матеріальну шкоду і він не має до нього ніяких претензій та просить суворо не карати.
Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_10 просить притягнути до кримінальної відповідальності візуально знайомих йому мешканців с. Терново, які 30.06.2019, близько 04.10 год., біля кафе-бару «Берлога» нанесли йому тілесні ушкодження.
Висновком судової медичної експертизи № 178 від 09.07.2019 стверджено, що у ОСОБА_10 мали місце легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, які могли бути спричинені рукою стиснутою в кулак та взутою ногою і відповідають строку події 30.06.2019 року.
Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.12.2019 ОСОБА_6 просить прийняти міри до 4-х візуально знайомих громадян, мешканців с. Терново, які 15.12.2019, у центрі с. Терново безпричинно повалили його та спричинили тілесні ушкодження.
Висновком судової медичної експертизи № 376 від 15.01.2020 стверджено, що у ОСОБА_6 мали місце середні та тяжкі тілесні ушкодження, які могли бути заподіяні твердим тупим предметом з обмеженими контактними поверхнями, розміри яких перевищують 1 х 1 см., 0.5 х 0.5 см., 2.5 х 1 см. та 6 х 5 см.
Таким чином, оцінивши у сукупності всі зібрані по справі докази, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їм злочину передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України та вина ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України доведена повністю.
За кваліфікуючою ознакою особлива зухвалість -, суд кваліфікує дії обвинувачених у зв`язку з тим, що відповідно п. 5 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22.12.2006, за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею.
Обираючи обвинуваченим покарання суд враховує обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, характеризуються позитивно; обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 відсутні. Також суд враховує обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 зі змінами від 06.11.2009 звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У п. 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Враховуючи наведені пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин у обвинуваченого ОСОБА_8 , особу кожного з обвинувачених, які є молодими за віком, повністю відшкодували завдані збитки, висновок органу пробації, який вважає, що виправлення обвинувачених без позбавлення волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, суд вважає за можливе призначити їм міру покарання з іспитовим строком на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.
Тому, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на 2 (два) роки.
На підставі стст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 1-го (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених стст. 121 ч. 1 та 296 ч. 2 КК України і призначити йому покарання:
за ст. 121 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.
за ст. 296 ч. 2 КК України у виді обмеження волі на 2 (два) роки.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 5 (п`ять) років.
На підставі стст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2-х (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не обирався.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 повторно не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1