Справа № 158/1911/20
Провадження № 1-в/0158/111/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника Цуманської ВК № 84 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ківерці в режимі відеоконференції справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, -

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Заслухавши пояснення учасників справи, кожного зокрема, вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.03.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Засудженому зараховано в строк на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11.06.2016 року по 08.08.2017 року. Кінець строку 11.02.2023 року.

На даний час засуджений відбув більш ніж 1/2 частини строку покарання, що надає йому право на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України.

Згідно з частинами 1-3 статті 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і неповинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

У відповідності до п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, суд враховує дані, які характеризують засудженого, його поведінку за весь період відбування покарання, наявність заохочень та стягнень, відношення до праці.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.11.2016 року. Під час перебування у Луцькому слідчому ізоляторі до суспільно-корисної праці не залучався, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення на даний час погашене, адміністрацією не заохочувався.

В ДУ «Цуманська ВК №84» засуджений ОСОБА_5 прибув 30.08.2017 року, за період перебування в установі отримав стягнення у виді догани за не виконання законних вимог адміністрації установи, а саме перешкоджав проведенню обшуку, крім цього до засудженого протягом 2020 року було застосовано заходи заохочення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є не та обставина, що засуджений виправився або довів своє виправлення, а те, що він став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього, але вже в умовах відбуття більш м`якого виду покарання.

Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його поведінка, сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, що підтверджується матеріалами його особової справи, а ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.

Варто також зазначити, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання та два регулярних заохочення протягом 1 та 2 кварталу 2020 року, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, 26.06.2020 року комісією установи засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у переведенні для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації.

Разом з тим, 27.08.2019 року комісією установи засудженому ОСОБА_5 було відмовлено у заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, оскільки комісія дійшла висновку, що засуджений не став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням є необґрунтованим, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 82 КК України суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1