Провадження № 1-кс/369/2532/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001901 від 22.03.2018 р.,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року до Києво-Святошинського районного суду міста Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001901 від 22.03.2018 р.
Подана скарга обґрунтована тим, що 23 жовтня 2019 року старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001901 від 22 березня 2018 року, у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування, на підставі абзац 14 ч. 1 ст.284 КПК України.
Вказує, що 21 березня 2018 року нею було подано заяву до СВ Києво- Святошинського ВП ГУНП в Київській області, в якій вона просила притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за підробку заповіту від імені її покійного брата ОСОБА_6 .
21 березня 2018 року за її заявою внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001901.
Зазначає, що 27 березня 2018 року її було допитано як потерпілу, старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 . 30 липня 2018 року Києво-Святошинським районним судом Київської області було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про призначення почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001901 від 22 березня 2018 року.
Наголошує, що в червні 2019 року Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства Юстиції України було проведено почеркознавчу експертизу у висновку якої зазначено, що підпис від імені ОСОБА_7 у графі «ПІДПИС» у заповіті, зареєстрованому у реєстрі №688, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округа Київської області ОСОБА_8 , виконаний не ОСОБА_7 , а іншою особою. Оригінал дослідження та висновок експертизи знаходиться в матеріалах кримінального провадження №№ 0001901 від 22 березня 2018 року.
Як вбачається з вищенаведеного після отримання старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 почеркознавчої експертизи та до закриття провадження у справі пройшло майже 6 місяців. З часу отримання старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 почеркознавчої експертизи, згідно висновку якої, підпис на заповіті не належить моєму братові ОСОБА_7 , що підтверджує факт підробки заповіту ОСОБА_5 .
Зазначає, що старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 всупереч ст. 9 КПК України не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обстави кримінального провадження.Старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_4 після отриманої почеркознавчої експертизи, не було допитано або взято пояснення у ОСОБА_5 який має намір скористатись заповітом та приватного нотаріуса ОСОБА_8 яка посвідчувала даний заповіт.
Вважає, що закривши кримінальне провадження старший слідчий СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_4 надає можливість ОСОБА_5 прийняти спадщину по заповіту який підписаний не її братом ( ОСОБА_7 ), чим лишив її можливості прийняти спадщину після смерті брата.
Просила скасувати постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001901 від 23.10.2019 року.
У судове засідання заявниця не з`явилась, її представник ОСОБА_9 через канцелярію суду подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, підтримав подану скаргу та просив її задовольнити.
Слідча ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомляла.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.
Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Як встановлено судом, у провадженні Києво-Святошинського відділу поліції головного Управління Національної поліції у Київській області знаходилося кримінальне провадження № 0001901, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
Вказані відомості були внесені до ЄРДР 22.03.2018 року.
23.10.2020 року слідчою Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0001901 від 22.03.2018 р. на підставі п.14 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування та у зв`язку з тим, що жодній особі не повідомлено про підозру.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.
Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що винесена 23.10.2020 р. слідчою Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_4 постанова про закриття кримінального провадження №0001901 від 22.03.2018 р., ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, оскільки вказана постанова не містить аналізу доводів слідчої , опису заходів, які вживались слідчою для їх перевірки, що свідчить про порушення слідчою вимог КПК України щодо всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, що призвело у подальшому до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчої, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідча посилалася на п.14 ч.1 ст. 284 КПК України, однак, вказана стаття не містить такого пункту, а відтак є незрозумілим з яких же підстав кримінальне провадження підлягає закриттю.
За таких обставин, вимога ОСОБА_3 про скасування постанови від 23.10.2020 про закриття кримінального провадження № 0001901 від 22.03.2018 р., винесеної слідчою Києво-Святошинського ВП ГУНП у Київській області ОСОБА_4 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Щодо вимоги заявниці про продовження проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0001901 від 22.03.2018 р. слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення вказаної вимоги з огляду на наступне.
Стаття 303 КПК України дає вичерпний перелік, за яких слідчий суддя вправі розглядати скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування. Відповідно до компетенції слідчого судді не входить вирішення зазначених вище вимог в скарзі.
Згідно з ч.2 ст.26 КПК слідчий суддя вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його компетенції.
Разом з тим, не підлягає задоволенню скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язання продовження проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0001901 від 22.03.2018 р., оскільки розгляд (оскарження) таких питань не передбачений, в порядку, визначеному Главою 26 КПК України. Крім того, на думку слідчого судді, скасування постанови про закриття кримінального провадження, має наслідком продовження органом досудового розслідування подальшого розслідування.
Зважаючи на те, що чинним КПК України оцінка дій осіб, надання правової кваліфікації їх діям чи здійснення інших заходів не передбачено, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вказаних вимог заявниці.
Таким чином, скарга ОСОБА_3 на постанову старшої слідчої СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001901 від 22.03.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001901 від 22.03.2018 р. задовольнити частково.
Постанову старшої слідчої СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_4 від 23.10.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0001901 внесеного до ЄРДР 22.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - скасувати.
В іншій частині вимог - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: ОСОБА_1