ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/3624/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №: 11-кп/818/894/20 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: клопотання про поновлення процесуальних строків
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , з участю потерпілої ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його ж клопотанням про поновлення строку на оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 02 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, працює водієм в ТОВ «Автобут-350», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , -
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України і призначено покарання у виді 3 років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.
ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного вироком покарання, як основного так і додаткового на підставі п.«в» ст.1, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році»;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого кондитером в ТОВ «Цукор», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
До набрання вироком законної сили застосовано відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладено наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту де він проживає чи перебуває без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи.
Ухвалено після набрання вироком суду законної сили запобіжний захід скасувати, ОСОБА_7 затримати та через ДУ «Харківський слідчий ізолятор» направити до місць відбування покарання.
Визначено, що строк відбування покарання ОСОБА_7 слід відраховувати з моменту його фактичного затримання та приведення вироку до виконання.
Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_10 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 на відшкодування матеріальних збитків завданих злочином 5644,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн.
Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 на відшкодування матеріальних збитків завданих злочином 60000,00 грн. та на відшкодування моральної шкоди 150000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в дольовому порядку на користь держави судові витрати, за проведення експертиз в сумі - 7530 грн. 72 коп., по 3765 грн. 36 коп. з кожного (т.1 а.с.195-201).

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 13 12 2019 року, поза межами строку на апеляційне оскарження, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу (т.1 а.с.270-276) та клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вищевказаного вироку (т.1 а.с.277).
При цьому, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження засуджений обґрунтував тим, що він є юридично неграмотним, а професійної правової допомоги йому надано не було. Крім того вказав, що не знайомився з матеріалами справи та не отримував копію вироку.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи засудженого та його захисника, з`ясувавши позицію прокурора, який вважав, що підстави для задоволення клопотання відсутні, думку потерпілої, яка підтримала позицію прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.395 КПК України, апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом того ж строку з дня вручення копії вироку.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, оскаржуваний вирок проголошений 12 02 2019 року. Із журналу судового засідання та звукозапису до нього від 12 02 2019 року (т.1 а.с.194) вбачається, що ОСОБА_7 був присутнім при його оголошенні, йому було роз`яснено зміст вироку, порядок та строки його оскарження.

Копію вироку ОСОБА_7 отримав у день його проголошення 12 02 2019 року, що підтверджується відповідною розпискою, засвідченою останнім особистим підписом (т.1 а.с.204).

Отже, строк на апеляційне оскарження вироку закінчився 14 03 2019 року.

Разом з тим, апеляційна скарга та клопотання про поновлення строку на апеляційне подані засудженим ОСОБА_7 датовані 13 12 2019 року, тобто з суттєвим пропуском встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження.

Згідно положень п.4 ч.3 ст.399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення, апеляційна скарга повертається апелянту.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст.17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 02 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 10 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

Крім того, при реалізації норм національного процесуального законодавства, яке регламентує порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуються і правові позиції ЄСПЛ сформульовані, зокрема, в рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України». Так, у п.41 вказаного рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип res judicata).

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру апелянтом не наведені і необґрунтовані відповідними правовими нормами Кримінального процесуального Закону України, не зазначено таких обставин і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на юридичну необізнаність та відсутність захисника не є поважними причинами пропуску строку, оскільки ОСОБА_7 не був обмежений у його конституційних правах і свободах, міг самостійно звернутися за юридичною допомогою, а у разі тяжкого майнового стану отримати цю допомогу за рахунок держави.

25 07 2018 року в ході судового розгляду учасникам справи, в тому числі й ОСОБА_7 , під розпис була вручена пам`ятка про права та обов`язки особи (обвинуваченого), яка бере участь у судовому розгляді, передбачені КПК України (т.1 а.с.64), про що в матеріалах справи міститься розписка останнього (т.1 а.с.57).

Однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 своїм правом на отримання юридичної допомоги до ухвалення вироку не скористався та не звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про призначення йому захисника.

Посилання ОСОБА_7 на те, що він не отримував копію вироку спростовується розпискою про отримання копії вироку від 12 02 2019 року у день його проголошення. У резолютивній частині вироку роз`яснені порядок та строки його оскарження (т.1 а.с.204).

Разом з тим, присутня в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_9 підтвердила, що особисто була присутні під час вручення ОСОБА_7 копії вироку та відібрання у нього відповідної розписки.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 зазначила, що останній, отримавши копію вироку, не надав йому належної оцінки, через те, що перебував у хворобливому стані, що, на її думку, підтверджується медичним висновком лікаря психіатра, психотерапевта, рефлексотерапевта ОСОБА_11 від 03 03 2020 року (т.2 а.с.6).

Як вбачається із зазначеної довідки ОСОБА_7 поставлений діагноз: тривожно-фобічний розлад.

Колегія суддів, приймає вказані відомості до уваги, однак звертає увагу на те, що з представленої довідки не вбачається, що ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Встановлення захисником взаємозв`язку між вказаним висновком та пропуском строку на апеляційне оскарження, більш ніж на 8 місяців, не є коректними та не входить до її компетенції, оскільки вона не є спеціалістом у сфері психології (психіатрії) та не володіє необхідними знаннями.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок Жовтневого апеляційного суду м. Харкова від 12 02 2019 року оскаржувався іншим учасником ДТП ОСОБА_12 , про що ОСОБА_7 повідомлявся шляхом направлення судової кореспонденції, а також телефонограмою (т.2 а.с.223,227,229,239).

Однак, достовірно знаючи, що інший учасник скористався своїм правом на апеляційне оскарження вироку, ОСОБА_7 не звернувся до суду із апеляційною скаргою та не проявив заінтересованості у апеляційному перегляді справи, оскільки в судові засідання за викликом не з`являвся, будь-яких заяв та/або клопотань не подавав.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання засудженого про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду є необґрунтованим, вказані ним причини пропуску строку оскарження не є поважними та такими, що є необхідними й достатніми для поновлення строку апеляційного оскарження.

У зв`язку з відсутністю поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку районного суду та керуючись принципом правової визначеності, який реалізується через дотримання сторонами кримінального провадження строків апеляційного оскарження, клопотання засудженого ОСОБА_13 необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення процесуального строку на оскарження вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 02 2019 року, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4