КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

19 січня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №0002559 від 02.08.2015 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Жашків Черкаської області, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 1) 27.11.2013 року Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 146, ч. 1 ст. 187 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком два роки,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України,

продовжений строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 11 липня 2020 року включно.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів та у даному кримінальному провадженні з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на підставі чого жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій вважаючи ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року незаконною та необґрунтованою просить її скасувати та застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що жоден із ризиків наведених прокурором не підтверджений та недоведений. Вважає, що жодних доказів його причетності до даних злочинів не існує, а тому застосування та продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі сторін судового провадження, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.

Мотиви апеляційного суду

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На думку апеляційного суду, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження під №0002559 від 02.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 та ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 11 липня 2020 року включно.

З таким рішенням апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Так, в суді першої інстанції триває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України, а тому встановлення на даному етапі доведеності обвинувачення останнього у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень відноситься до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії, при розгляді провадження в порядку апеляційної процедури на ухвалу суду про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

Згідно оскаржуваної ухвали місцевого суду, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого та тяжкістю кримінальних правопорушень, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Зокрема, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що встановлені ризики, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не зменшились.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, п. п. 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 186 КК України, за вчинення більш тяжкого з яких, в разі доведеності під час розгляду кримінального провадження винуватості обвинуваченого, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна у передбаченому випадку, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його винуватості, може вдатися спроб переховуватися від суду.

Також з метою уникнення кримінальної відповідальності за тяжке та особливо тяжке кримінальне правопорушення обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни останніми показань, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Одночасно, може вчиняти дії направлені на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення можливого покарання, отже існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, з урахуванням того, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, апеляційний суд вважає наявним ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку суду апеляційної інстанції, зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що до теперішнього часу не зменшилися ризики, передбачені п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені в оскаржуваній ухвалі суду.

З огляду на це, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що жоден із ризиків наведених прокурором не підтверджений та недоведений.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо того, що жодних доказів його причетності до даних злочинів не існує, а тому застосування та продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконним, слід вказати, що на даній стадії кримінального провадження апеляційний суд не вправі оцінювати докази та встановлювати винуватість чи невинуватість особи у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки це виходить за межі ініціативи визначеної законодавцем та підлягає з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Отже, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційної скарги не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалуБілоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченогоОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 336, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року, якою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк тримання під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Міністерства юстиції України на шістдесят днів, до 11 липня 2020 року включно, залишити без змін.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_7 р о л ь