Справа № 333/1293/20
Провадження № 1-кп/333/302/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному провадженні, без виклику учасників, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000495 від 08.02.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки смт. Балабино, Запорізького району, Запорізької області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, одруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Приблизно о 09 годині 00 хвилин, 08.02.2020 року, ОСОБА_3 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечний характер свого діяння, знаходячись у торговій зоні супермаркету «Варус-10», розташованого за адресою: вул. Північнокільцева, 10-А, м. Запоріжжя, будучи впевненою, що її дії носять таємний характер та за нею ніхто не спостерігає, з торгівельних стелажів взяла п`ять банок ікри лососевої зернистої, вартістю 94 гривні 92 копійки за одиницю товару (без урахування ПДВ), а всього на загальну суму 474 гривні 38 копійок (без урахування ПДВ), що належить потерпілому ТОВ «Омега».
Далі, поклавши зазначене майно до своєї сумки, ОСОБА_3 , пройшла через вхідні турнікети супермаркету, не сплативши при цьому за вищевказану продукцію, тим самим, з метою особистого збагачення таємно викравши її, в подальшому, вважаючи, що її злочинні дії залишилися ніким не поміченими, намагалася покинути місце вчинення кримінального правопорушення, однак була зупинена співробітниками супермаркету «Варує-10», тим самим не довівши свого злочинного умислу до кінця, з причин, які не залежали від її волі.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , встановлено, що остання беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке кваліфіковане як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надала свою згоду на розгляд обвинувального акта без її участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до поданої заяви, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно зч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 00000495 від 08.02.2020 року відносно ОСОБА_3 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у спрощеному провадженні без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст.381КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від її волі
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченої, її вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачена ОСОБА_3 раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальний проступок, одружена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має зареєстроване місце проживання, офіційно не працевлаштована, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, не перебуває на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра, не має негативних характеристик, майно повернуте представнику потерпілого.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій суд визнає те, що вона вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Суд також бере до уваги положення ч. 3 ст. 68 КК України, якими визначений порядок призначення покарання за незакінчений злочин.
При призначенні покарання обвинуваченій, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.
Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає за необхідне обрати мінімальне покарання ОСОБА_3 у виді громадських робіт в межах санкції ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, оскільки вважає, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та буде необхідним і достатнім для її виправлення і попередження скоєння нею нових злочинів.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Запобіжних захід у кримінальному провадженні не обирався.
Питання про речові докази вирішити судом в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 80 (вісімдесяти ) годин громадських робіт.
Речові докази:
- DVD-R диск, який має значення речового доказу по кримінальному провадженню № 00000495 від 08.02.2020 року та долучений до матеріалів кримінального провадження після набрання вироком законної сили - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1