Справа № 369/2937/20
Провадження №1-кс/369/222/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву про самовідвід судді Києво-Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 12 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
У провадження судді Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява про самовідвід судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 січня 2020 року за № 0000011 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
В обґрунтування заяви про самовідвід суддя ОСОБА_3 вказує, що 24 листопада 2020 року його було допитано слідчим другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 в якості свідка у кримінальному провадженні №0000105 від 23 січня 2020 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Враховуючи зазначене, суддя ОСОБА_3 вважає, що розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 січня 2020 року за № 0000011 під його головуванням може бути розцінений як наявність конфлікту інтересів.
Сторони в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись у встановленому законом порядку.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами згідно ст.107 КПК України не здійснюється.
Перевіривши наведені у заяві про самовідвід доводи, суддя вважає, що у її задоволенні слід відмовити з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", п. 42). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайн проти Швейцарії п. 43).
У п. 97 рішення по справі "Фельдман проти України" від 08 квітня 2010 року Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.
Визначення юридичного змісту оціночної категорії "безсторонній суд" зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.
Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді як наслідок таку презумпцію спростувати досить складно, адже критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.
Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи.
Об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Як вбачається з матеріалів за заявою про самовідвід судді ОСОБА_3 , його було допитано в якості свідка у кримінальному провадженні №0000105 від 23 січня 2020 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, який здійснював досудове розслідування кримінального провадження № 0000011 за обвинуваченням ОСОБА_4 . Проте, вказані обставини, які на думку судді ОСОБА_3 можуть бути розцінені як наявність конфлікту інтересів, самі собою не свідчать про необ`єктивне ставлення судді до учасників кримінального провадження чи про зацікавленість у несправедливому розгляді справи.
У даному випадку, з точки зору суб`єктивного критерію, вказані у заяві про самовідвід судді ОСОБА_3 доводи не є об`єктивно обґрунтованими з огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини та вимог ст. 75 КПК України, оскільки безумовно не можуть викликати сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді, а відтак за вказаних обставин заява про самовідвід судді ОСОБА_3 не підлягає до задоволення.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.75,76, 80,81,КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні заяви судді Києво-Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 12 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1