Справа № 681/1352/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , та його адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полонне кримінальне провадження №0000211 від 16.06.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Луцьк Волинської області, житель АДРЕСА_1 , без реєстрації, громадянин України, ромської національності, без освіти, допризовник, неодружений, непрацюючий, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених за ч.3 ст.296, ч.2 ст. 310 КК України,

встановив:

15.06.2019року близько 21:40 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою грубого порушення громадського порядку з дерев`яного пофарбованого паркану розташованого поблизу багатоквартирного будинку під АДРЕСА_2 , вирвав дерев`яний штахет з яким направився до продуктового приватного магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 , власником якого являється ФОП ОСОБА_4 .

Підійшовши до згаданого магазину, ОСОБА_5 умисно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи зневагу до існуючи прав і норм поведінки, грубо нехтуючи присутністю інших громадян, без будь-якого приводу, виявляючи особливу зухвалість, наявним дерев`яним штахетом розбив пластикову вивіску магазину з написом «Кама» вартістю 250 грн. та рекламну пластикову вивіску оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» вартістю 150 грн. Після чого, увійшовши до приміщення вищевказаного магазину, в присутності його власника та інших осіб наявним у нього дерев`яним штахетом розбив скло вхідних метало-пластикових дверей вартістю 400 грн., що призвело до тимчасового припинення нормальної діяльності магазину.

В цей час, до магазину зайшов ОСОБА_7 , який проживає поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою припинити хуліганські дії ОСОБА_5 , де спільно із власником магазину ОСОБА_4 почали відбирати у ОСОБА_5 вказану штахетину та виштовхувати його із приміщення магазину, таким чином намагаючись припинити хуліганські дії останнього. Проте, ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, свідомо ігноруючи зауваження ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про припинення своїх протиправних дій , в присутності сторонніх осіб, які у цей час знаходились поблизу вказаного магазину, став вчинив останнім опір, нанісши ОСОБА_4 дерев`яною штахетиною удару в ділянку правої брови та схватив його за передпліччя повалив останнього на землю продовжуючи з ним штовханину. Під час цього порвав футболку ОСОБА_4 зеленого кольору марки «Grace» вартістю 45 грн. та зірвав із шиї золотий кулон 585 проби із зображенням «Божої Матері» вагою 3 г вартістю 1100 грн. за 1 грам золота 585 проби, загальною вартістю 3300 грн.

ОСОБА_7 , що знаходився поряд, з метою припинення дій ОСОБА_5 , останнього відтягнув від ОСОБА_4 та спільно з ОСОБА_4 у такий спосіб припинили протиправні дії останнього до приїзду працівників поліції.

В результаті хуліганських дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока, крововиливу на білковій оболонці лівого ока, садна на передній поверхні шиї, двох саден на задній поверхні правого ліктьового суглоба та двох саден на зовнішній поверхні правого передпліччя, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Та завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 4145 грн.

Вказаними діями обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю пов`язаному з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не заперечуючи факту грубого порушення громадського порядку пов`язаного з опором потерпілого та інших осіб за вказаних вище обставин, винним себе визнав та показав, що такі дії він вчинив у зв`язку з перебуванням у стані алкогольного сп`яніння до якого себе довів після сварки з дружиною, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах, без будь-якого приводу.

Знаходячись у збудженому стані вирвав з паркану дерев`яний штахет, яким згодом розбив вивіску магазину «Кама» та вчинив хуліганські дії по відношенню до потерпілого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 15.06.2019 року з доданими фото таблицями, який підтверджує факт знищення та пошкодження майна потерпілого ( Т.1а.с.54)

-висновком щодо результатів медичного огляду про перебування ОСОБА_5 під час вчинення вищезгаданих дій у стані алкогольного сп`яніння згідно якого ОСОБА_5 перебував у стані сп`яніння 1,6 проміле (Т. 1 а.с.55).

-висновками експерта №246 та від 20.06.2019 року та №283 від 10.07.2019 року щодо характеру, локалізації, механізму утворення та ступені легкої тяжкості виникнутих тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_4 (Т.1 а.с.59-61)

-протоколом огляду з доданими фото -таблицями від 24.06.2019 року знаряддя злочину - дерев`яної штахети та футболки ( Т.1 а.с.64-67)

-протоколами проведення слідчого експерименту за участю свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_4 , в ході яких вищезгадані особи підтвердили обставини за яких мала місце подія з участю обвинуваченого (Т.1 а.с.70-72, 81-84, 87- 89, 75-78)

-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яких свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_4 впізнали на фото на ОСОБА_5 , як особу, що вчиняла хуліганські дії (Т.1 а.с.73-74,7980,85-86,90-91)

-протоколом огляду пошкодженого ланцюжка належного потерпілому (Т.1 а.с.92-94)

-довідками вартості знищеного та пошкодженого майна потерпілого, виданих Полонським районним споживчим товариством ( Т.1 а.с.96-103)

Що стосується пред`явленого органи досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.310 КК України, суд приходить до наступного.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 в період березня- квітня 2019 року за місцем свого проживання по АДРЕСА_4 на земельній ділянці свого дворогосподарства незаконного без спеціального дозволу, одноосібно здійснив посів та вирощування 124 рослини конопель, які 12.07.2019 року були виявленні та вилученні працівниками Полонського ВП під час проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Полонського районного суду.

За висновком експертизи виявлені та вилучені рослини конопель містять психоактивні компоненти- тетрагідроканнабінол. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) складає: 0,034г.

Проте виходячи з вимог ст.94 КПК України зібрані та перевірені у справі докази є недостатніми для вирішення питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому даного кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.62 Конституції України, положень ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачиться на її користь.

Роз`яснення суворого додержання закріпленого у ст.62 Конституції України, принципу презумпції невинуватості передбачений також у п.18 постанови №9 пленуму ВСУ від 01.11.1996року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

Стаття шоста Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватись вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини, ст.62 Конституції України (презумпція невинуватості) та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року.

У справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року Європейський суд зазначив, що суд при оцінці доказів керуються критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким розумним сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак вчинених спростованих презумпцією, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою(п.150).

Об`єктивна сторона ст. 310 КК України передбачає вчинення дій спрямованих на незаконний посів та вирощування рослин конопель.

За змістом ч.1 ст.310 КК України посів рослин конопель це дії спрямовані на висів рослин або розсади без дозволу на будь-якій земельній ділянці. Вирощування це догляд за посівами та сходами з метою доведення їх до стану дозрівання.

Як на доказ про здійснення ОСОБА_5 незаконного посіву та вирощування рослин конопель на земельній ділянці дворогосподарства за місцем свого проживання сторона обвинувачення зіслалась на дані протоколу обшуку від 12.07.2019 року (Т.1а.с.136-140), згідно якого при проведенні даної слідчої дії на вищезгаданій земельній ділянці, яка розташована у дворі домоволодіння було виявлено та вилучено 124 рослин конопель та висновком експертизи містить психоактивний компонент- тетрагідроканабіннол, а також на показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були допитані за її клопотанням, на вирок Полонського районного суду від 07.10.2019року та матеріали проведення досудового розслідування за заявою ОСОБА_5 від від 25.10.2017року № 0000554.

В судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечуючи факт виявлення та вилучення рослин конопель на смітнику земельної ділянки дворогосподарства, однак заперечував свою причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення .

При цьому він заявив, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_12 з якою має двох малолітніх дітей. Дружина придбала у розстрочку житловий будинок по АДРЕСА_4 . Оскільки він був неналежний для проживання з малолітніми дітьми і вимагав ремонту з восени 2017 року і до червня 2019року у ньому не проживав.

Земельна ділянка на якій знаходився житловий будинок та інші споруди не була визначена межами, не огороджена, забур`янена, посіву, вирощування конопель не здійснював, її не обробляв і будь-яке культивування не проводив.

Разом з тим ОСОБА_13 показав, що в період їх відсутності в будинку на протязі цього часу там проживала сім`я ОСОБА_14 , що на його думку він міг бути причетними до посіву і вирощування рослин коноплі.

Проте дана версія органами досудового розслідування не перевірялася.

Дані показання ОСОБА_15 узгоджуються з показами свідків.

За показами свідка ОСОБА_11 , вона проживає навпроти дворогосподаства АДРЕСА_4 який був проданий ОСОБА_16 ОСОБА_17 . З часу придбання ОСОБА_18 будинку він у ньому не проживав, а ним користувалися інші люди. ОСОБА_13 з`явився у будинку в кінці весни 2019 року і став займатися ремонтом будинку. Земельна ділянка протягом усього часу була забур`янена. За вказаний період вона не бачила, щоб ОСОБА_13 обробляв земельну ділянку та здійснював якісь посіви і вирощування. Проте чи росли на даній земельній ділянці рослини конопель і хто їх сіяв і вирощував, не бачила і їй не відомо.

Із показань свідка ОСОБА_10 випливає, що вона проживає поруч з будинком АДРЕСА_5 і на протязі 2018-2019 років у даному будинку проживала сім`я не ОСОБА_15 , а сім`я інших ромів. ОСОБА_13 став проживати десь з червня липня 2019 року. Земельна ділянка, що біля будинку ніким не оброблялася, була забур`янена, чи знаходились там рослини конопель і чи їх хтось сіяв та вирощував не бачила і їй невідомо.

Аналогічні показання в судовому засіданні дала свідок ОСОБА_19 .

Показання даних свідків щодо стану земельної ділянки на якій були виявлені рослини конопель узгоджуються з даними протоколу обшуку.

Оцінюючи вищенаведені надані стороною обвинувачення доказів та оцінюючи їх відповідно до ст.94 КПК України з точки зору їх допустимості, належності, достовірності для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку проте, що сторона обвинувачення не довела та не надала допустимих і достатніх доказів у винуватості обвинуваченого ОСОБА_15 у незаконному посіві та вирощуванні рослин конопель, не містять таких доказів і інші матеріали провадження. А надані стороною обвинувачення наявні докази ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, спростування вищенаведених встановлених фактичних обставин, в тому числі, і заперечень обвинуваченого, котрі б свідчили про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.2 ст.310 КК України, стороною обвинувачення не доведено.

Що стосується посилання сторони обвинувачення на вирок Полонського районного суду від 07.10.2019року, за яким затверджено угоду про визнання винуватості щодо батька обвинуваченого ОСОБА_20 і визнаного останнього винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.369 КК України, то він не може мати преюдиціального значення у кримінальному провадженні щодо інших осіб.

Чинний КПК України не містить норми, яка би вказувала на преюдиціальне значення таких вироків для доказування фактичних обставин кримінального правопорушення в межах іншого кримінального провадження щодо інших осіб.

Крім того, обставини вчинення злочину у вироку на підставі угоди не встановлюються на підставі повного та всебічного дослідження доказів у межах змагальної процедури за участю всіх фігурантів інкримінованого правопорушення, а набуває значення правової презумпції в силу визнання цих обставин сторонами угоди та затвердження її судом.

Надання вироку на підставі угоди преюдиціального значення в кримінальному провадженні щодо інших осіб порушуватиме гарантії осіб передбачених у ст.6 Конвенції.

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові ВС від 19.11.2019 року у справі № 759/10575/16-к.

Посилання прокурора на ту обставину, що під час проведення обшуку, ОСОБА_13 , на запитання слідчого чи вживає він коноплю, останній повідомив, що не вживає, але на передодні вирішив попробувати. Сама по собі дана обставина в даному конкретному випадку з урахуванням досліджених фактичних обставин на підставі наданих стороною обвинувачення доказів не свідчить про його причетність до даного злочину.

Що стосується факту виявлення на земельній ділянці дворогосподарства ОСОБА_15 рослин коноплі та їх вилучення під час обшуку, так він сам по собі з достовірністю не свідчить про причетність ОСОБА_15 до вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.310 КК України.

Посилання прокурора на матеріали досудового розслідування від 25.10.2017року № 0000554 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки на момент виявлення та вилучення рослин конопель, огляд земельної ділянки їх вирощування не проводився, а також не було встановлено їх біологічний вид, давність посіву, у тому числі: їх стан, стадія їх дозрівання, стан ґрунту, наявність сторонніх рослин чи мали місце ознаки догляду за посівами тощо. Тому та обставина, що ОСОБА_5 на той час (жовтень 2017року) міг там проживати, не дають підстав вважати, що саме в той період було здійснено посів та вирощування рослин конопель.

Показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які допитані за клопотанням сторони обвинувачення, щодо часу і періоду непроживання ОСОБА_5 у даному будинку, як безпосередніх очевидців, матеріалами провадження не спростовуються та об`єктивно узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого, тому підстав сумніву їх об`єктивності та достовірності у суду відсутні.

Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе невинуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови, коли в ході судового розгляду винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена належними та допустимими доказами.

Реалізуючи положення ст.22 КПК України, суд при розгляді даного кримінального провадження забезпечував здійснення його учасниками їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків та спрямовував судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
За положеннями п.2 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Поскільки сторона обвинувачення відповідно до наданих ними доказів не довела винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом, він підлягає виправданню за ч.2 ст.310 КК України на підставі п. 2 ч.1 ст.373 КПК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання за ч.3 ст.296 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема: характер вчинених обвинуваченим хуліганських дій, місце і тривалість їх вчинення, їх наслідки, істотність порушених інтересів потерпілого, розмір спричиненої шкоди, а також дані, що характеризують особу винного, зокрема: визнання ним своєї вини, добровільне відшкодування завданої шкоди, розкаяння у вчиненому, посередньо характеризується за місцем проживання.

Обставини, які пом`якшують покарання- щире каяття, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, усвідомив свою протиправну поведінку, зробив відповідні висновки, добровільно відшкодував завданий збиток.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням вищенаведеного та висновку органів пробації, дають суду підстави призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на два роки.

Враховуючи тяжкість злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують його відповідальність, його сімейний стан , суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України

Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироку залишити попередній.

Керуючись наведеним, ст.ст.100, 370, 374 КПК України суд, -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ДВА роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком на ДВА роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 за ч.2 ст.310 КК України - на підставі пункту 2 частини 1 статті 373 КПК України, виправдати за недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні цього кримінального правопорушення
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.
Речові докази: футболку світло-зеленого кольору, золотий ланцюжок - повернути потерпілому ОСОБА_4 , дерев`яну штахету зеленого кольору, рослини в кількості 124 штуки та пристрій для куріння, які знаходяться на зберіганні у Полонському ВП знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
На вирок суду обвинуваченим, його захисником, прокурором, потерпілим, може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копії вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1