УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №505/1685/20

Провадження №1-кс/505/408/2020

16.07.2020 року Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , у відсутності прокурора ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000710 від 23.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшло слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000710 від 23.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Як вбачається із клопотання, Згідно матеріалів досудового розслідування встановлено, що 23.06.2020 о 00:37 годин, до чергової частини Подільського ВП ГУНП в Одеській області, надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , про те, що він хоче зізнатися у вбивстві чоловіка, труп якого сховав у підвальному приміщені.
При відпрацюванні повідомлення на місці вказаному ОСОБА_5 , а саме в підвальному приміщені, на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , було виявлено скелетовані залишки трупа невідомої особи, чоловічої статі, попередньо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця: АДРЕСА_3 , з ознаками насильницької смерті.
23.06.2020, відомості по даному факту, слідчим СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000710, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Так, 13.07.2020 в ході проведення опитування, ОСОБА_5 надав слідчому, належний йому, мобільний телефон марки «SIGMA», чорного кольору, з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_1 та зазначив, що саме з цього мобільного телефону, він 23.06.2020 телефонував на гарячу лінію «102» та повідомив про вчинення навмисного вбивства.
Під час проведення огляду мобільного телефону «SIGMA», з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_1 , при входженні в мобільний додаток «виклики», за 23.06.2020, виявлено вихідний дзвінок на номер гарячої лінії «102». При перегляді інформації про дзвінок, встановлено: номер «102»; дата «23.06.2020»; час «00:34»; тривалість дзвінку «00:03:42».
Таким чином, вбачається що вилучений мобільний телефон, має значення для кримінального провадження, зберіг у собі інформацію, яка містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З цих підстав мобільний телефон, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Необхідність накладення арешту пов`язана з тим, що вилучений мобільний телефон марки «SIGMA» зберіг у собі інформацію, яка може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, адже у випадку його пошкодження, зникнення, втрати, знищення, сам мобільний телефон та інформацію про дзвінки, яка в ньому зберігається, в подальшому використовувати як доказ буде не можливо.
В судовому засідання слідчий СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 просив задовольнити вищевказане клопотання.
Слідчий суддя заслухавши думку слідчого, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР, щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши подані матеріали, прийшов до наступного.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів, з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження.
Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.
Так, згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме та рухоме майно яке перебуває у власності інших фізичних або юридичних осіб, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. А заборона на використання та заборона на розпорядження майном, як передбачає ч. 4 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Беручи до уваги те, що вищевказані речи є речовими доказом, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000710 від 23.06.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «SIGMA», кнопковий, чорного кольору, ІМЕІ: 1- НОМЕР_2 ; 2 - НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» НОМЕР_1 , належний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю: АДРЕСА_1 ;
Заборонити власнику майна, третім особам користуватися, відчужувати та розпоряджатися ним будь яким чином з метою збереження слідів кримінального правопорушення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1