Справа № 135/1651/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засідання у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000191 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродження смт. Осинники Кемеровської області Російської Федерації, проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Під час проведення підготовчого судового засідання прокурор висловив позицію згідно якої вважає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог КПК України, а тому у даному кримінальному провадженні слід призначити судовий розгляд.
Обвинувачений і захисник не заперечили щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.
В ході підготовчого судового засідання, суд вивчивши обвинувальний акт встановив, що останній не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.
Згідно диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України, зі змінами у редакції Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», які набули чинності 01.07.2020, визначено, що відповідальність за даною частиною статті за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.
Статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відтак, з врахуванням норм ст. 309 КК України, у новій редакції, остання є нормативно-правовим актом, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_3 , оскільки згідно неї, дії останнього необхідно кваліфікувати за частиною 1 цієї статті, яка передбачає більш м`яке покарання у порівнянні з частиною 2 вказаної норми.
Так, під час досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КПК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту, вчиненому повторно.
Згідно обвинувального акту 05.06.2018 вироком Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України, в той час як новий злочин останній вчинив 31.08.2019.
Тобто, станом на дату вчинення ОСОБА_3 нового злочину не минув рік з моменту його засудження.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, визначено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, оскільки у обвинувальному акті зазначено частину статті Кримінального кодексу України, яка не відповідає фактичним обставинам справи і чинному законодавству, суд прийшов до висновку, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні слід повернути прокурору.
При цьому, на думку суду дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, що з врахуванням норм Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» та ч. 2 ст. 12 КК України, зазначене діяння відноситься до кримінальних проступків.
Згідно п. 5 ч. 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Відтак враховуючи викладене, суд у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, прийшов до висновку про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000191 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 128, 129, 291, 314-316 КПК України, п. 5 ч. 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000191 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродження смт. Осинники Кемеровської області Російської Федерації, проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,, - повернути прокурору для приведення у відповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1