Справа №485/1284/20
Провадження №1-в/485/99/20
УХВАЛА
Іменем України

07 жовтня 2020 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконфереції в залі суду в м.Снігурівка Миколаївської області клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617- VІІІ,

за участю прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :
15.09.2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617- VІІІ.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задоволити.
Прокурор не заперечував проти задоволення подання, просив задовольнити.
Суд вивчивши матеріали подання, особову справу засудженого ОСОБА_3 приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік. В порядку ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 22.06.2017 року Кіровського районного суду м. Кіровограда, визначено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.
На даний час засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання у Снігурівській ВК №5.
01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким санкцію частини 1 статті 309 КК України було змінено та викладено у наступній редакції: «караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Таким чином, санкція ч. 1 ст.309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, тобто даний закон пом`якшує кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до п. 13 ч. 1ст. 537 КПК Українипід час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.
Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Враховуючи, що ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України за діяння, вчинене до набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, призначене покарання не відбув, суд приходить до висновку, що на нього поширюються положення ч. 1 ст. 5 КК України, оскільки в даному випадку поліпшується становище засудженого.
За таких обставин, покарання призначене ОСОБА_3 , вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2019 року за ст. 309 ч. 1 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі та Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2017 року за ст. 71 КК України підлягає приведенню у відповідність до діючої редакції Кримінального кодексу України (в редакції Закон України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року), шляхом перерахування призначеного покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якою одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2019 року відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 5, 72, 74, ст. 309 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 - задоволити.
Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2019 року відносно ОСОБА_3 привести у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 № 2617-VIII.
Вважати ОСОБА_3 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 червня 2017 року і з урахуванням ч.1 ст. 72 КК України та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.
В іншій частині вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 березня 2019 року - залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом семи діб з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошено 08.10.2020 року.

Суддя ОСОБА_1