ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 08.09.2020р. за №0001346 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур. с.Опаріно Опарінського р-ну Кіровської обл.., громадянки України, освіта вища, заміжня, не працює, раніше не судима, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.09.2020р. о 15.17год. інспектор УПП Запорізької області ДПП ОСОБА_6 та старший дільничний офіцер поліції Запорізького ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , в складі мобільної групи, створеної для своєчасного реагування на факти вчинення домашнього насильства з позивним « ОСОБА_8 », отримали повідомлення про вчинення правопорушення, пов`язаного з домашнім насиллям, за адресою: АДРЕСА_1 .

Прибувши на місце, співробітники Національної поліції України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з дозволу заявниці ОСОБА_9 , з метою з`ясування обставин події пройшли до приміщення квартири АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи, що перед нею знаходяться працівники правоохоронного органу, у форменому одязі, під час виконання ними своїх службових обов`язків, почала в грубій формі чіплятися до співробітників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ображати їх нецензурною лайкою, хватати їх за формений одяг, на зауваження та законні вимоги зазначених співробітників поліції припинити свої протиправні дії не реагувала, внаслідок чого ними відповідно до ст.42,43,45 ЗУ «Про Національну поліцію» було прийнято рішення про застосування до ОСОБА_4 кайданок.

Під час одягання на ОСОБА_4 кайданок остання продовжувала чинити співробітникам поліції активний опір, в ході якого завдала ОСОБА_6 кульковою ручкою два удари в область верхніх та нижніх кінцівок, чим спричинила останній садна в ділянці лівого передпліччя, в ділянці правої гомілки, що кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, а також завдала ОСОБА_7 не менше 4-х травматичних впливів, чим спричинила йому садна в ділянці правого плеча, в ділянці основної фаланги першого пальця правої кисті, в дільниці лівого передпліччя, синець в ділянці правого плеча, що кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що вона дійсно в зазначений день та час, перебуваючи за місцем свого мешкання в стані алкогольного сп`яніння та підвищеному емоційному стані через сварку зі своєю донькою ОСОБА_9 , поводилась агресивно та неадекватно по відношенню до співробітників поліції, які прибули на виклик, і під час одягання на неї кайданок вона нанесла їм удари кульковою ручкою та руками, спричинивши тілесні ушкодження. Вона повністю усвідомлює протиправність своєї поведінки, щиро кається в скоєному, попросила вибачення у потерпілих. Просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають, просять призначити покарання на розсуд суду.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченою своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, у скоєнні якого суд визнає її винуватою.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення нетяжкий злочин, особу обвинуваченої, яка має постійне місце проживання, заміжня, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, раніше не судима, на даний час офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді обмеження волі, яке слід обрати в межах санкції ч.2 ст.345 КК України.

Також з урахуванням конкретних обставин даної справи, даних про особу обвинуваченої, думки прокурора та потерпілих, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Суд вважає, що застосування в даному випадку до обвинуваченої іспитового строку в умовах належного контролю за її поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинувачену більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання.
При цьому, підстав для зміни, скасування застосованого до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд не знаходить.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити їй покарання за даною статтею у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком суду законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Речові докази: 1) кулькову ручку, яка знаходиться в камері схову речових доказів Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, знищити; 2) DVD-диск з відеозаписом з боді-камер поліцейських, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

27.10.2020