ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1127/20 Справа № 202/4584/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2020 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, у кримінальному провадженні № 0000967, за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 22 травня 2020 року.
Постановляючи рішення слідчий суддя встановив, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000967, за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, в якому 22 травня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру. Перевіряючи доводи скарги слідчий суддя зазначив, що відсутність доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй злочину не є предметом розгляду слідчого судді, оскільки перевіряється при розгляд обвинувального акту в суді. Слідчий суддя вказав, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру необхідно перевіряти дотримання вимог глави 22 КПК України, в тому числі вимог ст.ст. 276, 277, 278 КПК України, які органом досудового розслідування при здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_7 дотримано.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 22 травня 2020 року ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України. Зобов`язати уповноважену особу, внести відомості до ЄРДР щодо скасування повідомлення про підозру.
Свої вимоги захисник обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як прийняте з порушенням норм кримінального процесуального закону. Захисник вважає помилковими висновки слідчого судді, що останній не повинен перевіряти обґрунтованість підозри, з точки зору допустимості доказів, оскільки це спростовується вимогами ст.ст. 84, 81, 94 КПК України. При цьому захисник вказує, що положеннями ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру здійснюється за наявності достатніх доказів, у зв`язку з чим відповідна особа, в порядку ст. 277 КПК України, повинна зазначити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа. Захисник зазначає, що пред`явлена підозра ОСОБА_7 не підтверджується доказами та фактичні обставини події не відповідають викладеним у підозрі, оскільки в діях його підзахисного відсутній прямий умисел, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , самого потерпілого ОСОБА_12 та ОСОБА_7 .
В апеляційному суді захисник ОСОБА_8 та підозрювана ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали скарги на повідомлення про підозру, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає правильними.
Як видно з матеріалів скарги СВ Криворізьким ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000967 від 22 травня 2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України. Того ж дня, ОСОБА_7 повідомлено про підозру. (а.с.9-11)
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, то апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, крім іншого, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_13 здійснено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом та його зміст відповідає вимогам КПК України.
Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваній ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри стосовно останньої, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 необґрунтованих висновків слідчого або порушень норм КПК України не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваної просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2020 року про відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4