Провадження № 1-кс/463/6757/20
У Х В А Л А

30 грудня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові у дистанційному судовому провадженні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 23.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 23.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000195 від 31.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України та зобов`язання до вчинення дій.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 23.12.2020 року слідчим було винесено постанову про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000195 від 31.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України. Дану постанову ним отримано 28.12.2020 року. Вважає постанову слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить вимогам ст.55 КПК України. Факти, викладені у постанові слідчого не відповідають дійсним обставинам справи, постанова не є вмотивованою та не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди. Зазначає, що за весь час досудового розслідування слідчим не було проведено жодних слідчих дій та 23.12.2020 року втретє винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. Крім цього, ним було подано слідчому 15.12.2020 року клопотання в межах кримінального провадження. Слідчий порушивши строки розгляду клопотання, які встановлені ст.220 КПК України, листом від 23.12.2020 року повідомив ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотанні з підстав, що ОСОБА_3 перебуває у процесуальному статусі заявника. А тому, з врахуванням вищенаведеного, просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 23.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язати слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2020 року.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав наведених вище, просить скаргу задовольнити.
Слідчий будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи строки розгляду скарги, вважаю за можливе провести розгляд скарги у відсутності слідчого відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Частина 5 ст.55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів справи, слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 23.12.2020 року повторно винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000195 від 31.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим не надано оцінки обставинам, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не взято до уваги ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова, якими були скасовані попередні постанови про відмову у визнанні потерпілим, не зазначено мотивів прийняття оскаржуваної постанови та не спростовано доводів скаржника.
А тому, вказану постанову не можна вважати належним чином мотивованою, оскільки пункт 2 ч.5 ст.110 КПК України визначає, що мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а слідчим не надано оцінки всім обставинам при прийнятті оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанову слідчого від 23.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим слід скасувати.
Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Разом з тим, враховуючи вищенаведені обставини, оскільки слідчий суддя дійшов висновку про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, а тому слід зобов`язати слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2020 року, про результати розгляду якого повідомити останнього.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 від 23.12.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000195 від 31.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України - скасувати.

Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.12.2020 року у кримінальному провадженні за № 0000195 від 31.07.2020 року, задовольнити таке за наявності відповідних підстав або винести вмотивовану постанову про повну або часткову відмову у задоволенні клопотання, та в установленому законом порядку повідомити ОСОБА_3 про результати розгляду клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1