ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1123/20 Номер провадження 11-кп/814/821/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 червня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою суду повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, внесеному до ЄРДР за № 0000194 від 04 лютого 2020 року.

Приймаючи вказане рішення, суд послався на те, що обвинувальний акт містить розбіжності та суперечності у формулюванні обвинувачення, а саме в часі та датах вчинення кримінальних правопорушень (перший епізод обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_9 03.02.2020, а пакет вирвав з її рук 04.02.2020; другий епізод обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_10 12.02.2020, а сумку вирвав з її рук 13.02.2020; третій епізод обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_11 19.02.2020, а сумку вирвав з її рук 17.02.2020). Викладене свідчить про наявність в обвинувальному акті суттєвих протиріч.

На підставі цього суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є не конкретизованим, що є порушенням ст. 291 КПК України та ст.6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Вважає наведені судом обставини такими, що не є підставою для повернення обвинувального акту з огляду на конкретне визначення фактичних обставин, котрі підлягають доказуванню з боку сторони обвинувачення та утворюють склад інкримінованого кримінального правопорушення безпосередньо вчиненого обвинуваченим.
При цьому, фактичні обставини епізодів вчинення кримінального правопорушення не входять між собою в прямий конфлікт, відсутній очевидно недопустимий виклад алгоритму вчинення кримінальний правопорушень.
На думку прокурора, за результатами проведення підготовчого судового засідання, дана оцінка проведених процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень, тобто суд в порушення вимог ст. ст. 314, 315 КПК України, вийшов за межі питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, які повинен був вирішити та безпідставно перейшов до вирішення питання про допустимість доказів, які повинні будуть досліджуватися в ході судового розгляду.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції прокурор підтримав вимоги заявлені у апеляційній скарзі та просив її задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають ухвалу суду законною та обґрунтованою та просили залишити її без змін.

Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, а саме за наявності в обвинувальному акті розбіжностей та суперечностей у формулюванні обвинувачення - в часі та датах вчинення кримінальних правопорушень, є належним чином обґрунтованими та вмотивованими районним судом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості.

Проте, у поданому до суду обвинувальному акті, при викладенні обставин вчинення злочинів ОСОБА_7 , містяться суттєві протиріччя в даті та часі подій кримінальних правопорушень, які прокурором вважаються встановленими, зокрема за першим епізодом обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_9 03.02.2020, а пакет вирвав з її рук 04.02.2020; за другим епізодом обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_10 12.02.2020, а сумку вирвав з її рук 13.02.2020; за третім епізодом обвинувачений помітив потерпілу ОСОБА_11 19.02.2020, а сумку вирвав з її рук 17.02.2020, про що слушно зазначено місцевим судом в ухвалі.

Отже, такі суперечності є істотними і не можуть відповідати завданням кримінального провадження, перешкоджають встановленню істини у справі.

З огляду на це, апеляційні вимоги прокурора є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 червня 2020 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4