Провадження № 1-кс/760/5745/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову від 29.01.2020р. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

29.01.2020р. постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування та у зв`язку з тим, що жодній особі не повідомлено про підозру.

Потерпілий ОСОБА_3 в поданій скарзі зазначає, що вказана постанова слідчого, на його думку, є незаконною та передчасною, оскільки слідчий перед закриттям кримінального провадження не вчинив ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, органом досудового розслідування були проігноровані ухвали слідчих суддів, якими було зобов`язано уповноваженого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 в кримінальному провадженні № 0000355 від 19.10.2018р. розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 стосовно допитів за його участі службових осіб ФГВФО та ліквідатора ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_5 , витребування матеріалів, звернення до суду з приводу накладення на цих осіб штрафів та рішення стосовно їхнього приводу на допит, а також під час допиту витребувати у службових осіб ФГВФО та ліквідатора ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_5 копію матеріалів, які ними були видані на підставі ухвали суду, а також надати пояснення причин не виконання судового рішення та не видачі зазначених в судовому рішенні матеріалів.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що саму копію постанови слідчого від 29.01.2020р., якою було закрито кримінальне провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України не отримував, а про її існування дізнався лише під час іншого судового засідання, в якому прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 повідомив про те, що кримінальне провадження закрите, проте саму копію постанови не надав потерпілому, у зв`язку з її відсутністю в матеріалах кримінального провадження.

Тому, потерпілий ОСОБА_3 в поданій скарзі просив слідчого суддю скасувати вказану постанову, як необґрунтовану та незаконну.

21.08.2020р. від потерпілого ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він підтримав доводи, викладені у скарзі та просив розглядати подану скаргу у його відсутності.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати подану скаргу у його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги у відсутності потерпілого ОСОБА_3 та прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4) набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

29.01.2020р. постановою слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування та у зв`язку з тим, що жодній особі не повідомлено про підозру.

Вказана постанова обґрунтована тим, що слідчий, оцінивши всі зібрані в ході досудового розслідування докази з точки зору належності та допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору належності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, прийшов до висновку, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю, на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

З метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства та з метою перевірки оскаржуваної постанови на предмет її відповідності вимогам ст. 110 КПК України, слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи потерпілого ОСОБА_3 щодо необґрунтованості постанови та її невідповідності вимогам процесуального законодавства знайшли свого підтвердження.

Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, зокрема, з Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 19.10.2018р. Київською місцевою прокуратурою № 10, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.10.2018р. були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364-1 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000355.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України здійснювалося слідчим відділом Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві та всі наявні в матеріалах кримінального провадження процесуальні документи складені слідчими СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції в м. Києві.

Разом з тим, як вбачається з долученого прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_6 Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000355, органом досудового розслідування зазначений Солом`янське УП ГУ НП у м. Києві, та в графі «Наслідок розслідування кримінального правопорушення» вказано, що 29.01.2020р. закрито кримінальне провадження, на підставі абз. 14 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Однак, самі матеріали кримінального провадження не містять жодного процесуального рішення про визначення підслідності в кримінальному провадженні № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України за слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві, а також не містять самого оскаржуваного процесуального рішення слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_4 від 29.01.2020р. про закриття кримінального провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що без наявності в матеріалах кримінального провадження оригіналу постанови слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_4 від 29.01.2020р. про закриття кримінального провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України, неможливо перевірити обставини дотримання слідчим процесуального порядку закриття кримінального провадження, а й наявність підстав його закриття.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 29.01.2020р. підлягає скасуванню.

Крім того, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було проведено поверхневе досудове розслідування, оскільки надані матеріали кримінального провадження не містять жодних даних, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР, тобто з 19.10.2018р., крім проведення в березні 2019р. допиту потерпілого ОСОБА_3 , органом досудового розслідування взагалі проводилися будь-які слідчі (розшукові) дії в даному кримінальному провадженні, необхідні для встановлення істини в даному кримінальному провадженні, що свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та вказує на невідповідність проведеного досудового розслідування завданням кримінального провадження його дієвості.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 29.01.2020р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та як наслідок передчасним висновкам, викладеним у ній. Також постанова слідчого обґрунтована висновками, протилежними встановленим обставинам справи, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга потерпілого ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 задовольнити.
Постанову від 29.01.2020р. слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000355 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1