Провадження № 1-кс/344/6410/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанто поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0002355 від 17.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилався на те, що в ніч з 31 жовтня 2020 року на 01 листопада 2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи по місцю свого постійного проживання в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_1 , вчиняв розпусні дії сексуального характеру по відношенню до своєї малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході проведення досудового розслідування допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 , повідомила, що в ніч з 31.10.2020 на 01.11.2020 вона перебувала по місцю проживання її батька ОСОБА_5 , в той час коли вона лягла спати, то батько приліг до неї в ліжко, після чого зняв з неї нижню білизну та надалі засунув свої пальці в статевий орган ОСОБА_6 . Надалі, ОСОБА_5 , показував своїй малолітній дочці відеозаписи порнографічного характеру, після чого оголив свій статевий орган та примушував ОСОБА_6 до орального сексу.

Встановлено, що до вчинення вказаного кримінального провадження, може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , не працюючий, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимий, який користується мобільним номером НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», ІМЕІ НОМЕР_2 .

24 грудня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду справа №344/16684/20, було проведено обшук, по місцю проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_2 .

Під час проведення обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено ноутбук марки «LenovoSNWB 11607429», який було поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано, мобільний телефон марки «ASUS», ІМЕІ: НОМЕР_3 , який поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано, флеш накопичувачі об`ємом пам`яті на 4 GB, 8 GB, 16GB, 16 GB, 4 GB, 2 GB, 8GB, 32 GB, 4 GB, які поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано.

24грудня 2020 року речі які було вилучено під час проведення обшуку, визнано речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Заслухавши слідчого та дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 24 грудня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду справа №344/16684/20, було проведено обшук, по місцю проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_2 .

Під час проведення обшуку у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено ноутбук марки «LenovoSNWB 11607429», який було поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано, мобільний телефон марки «ASUS», ІМЕІ: НОМЕР_3 , який поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано, флеш накопичувачі об`ємом пам`яті на 4 GB, 8 GB, 16GB, 16 GB, 4 GB, 2 GB, 8GB, 32 GB, 4 GB, які поміщено в поліетиленовий пакет та опечатано.

Постановою слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанто поліції ОСОБА_3 від 24.12.2020 року вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002355 від 17.11.2020.

Отже, беручи до уваги вищенаведене, з метою запобігання можливого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, оскільки існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задоволити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку в приміщенні житлової квартири АДРЕСА_1 , а саме:ноутбук марки «LenovoSNWB 11607429», мобільний телефон марки «ASUS», ІМЕІ: НОМЕР_3 , флеш накопичувачі об`ємом пам`яті на 4 GB, 8 GB, 16GB, 16 GB, 4 GB, 2 GB, 8GB, 32 GB, 4 GB.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1