провадження №1-кс/932/6790/20
УХВАЛА
ІменемУкраїни
29 грудня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря: ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000877, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.03.2017 року по справі № 200/4256/17, -
ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000877, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.03.2017 року по справі № 200/4256/17 (квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В обґрунтування клопотання зазначив, що з державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.03.2017 р. в рамках кримінального провадження № 0000877, яке знаходилося в провадженні слідчого відділу Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області накладено арешт шляхом заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.09.2016 року, реєстраційний № НОМЕР_1 . При розгляді питання про арешт майна він присутній не був через його неповідомлення. Вказане в ухвалі майно не може відповідати критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та бути доказом злочину в розумінні положень вищезазначеної норми процесуального закону, оскільки квартира, на яку накладено арешт, була отримана ОСОБА_3 в порядку, передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», тобто в процесі приватизації та на підставі відповідного розпорядження № 5/56-16 від 09.09.2016 року. Будь-яких доказів підроблення зазначеного розпорядження, а також свідоцтво про право власності на житло слідчим на адресу суду не надавалося, більш того такі докази відсутні навіть на теперішній час, а отже не може бути жодних сумнівів щодо справжності та дійсності правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 , а відтак зазначена квартира не може бути доказом злочину та відповідно об`єктом арешту.

У судове засідання представник заявника не з`явився надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Додатково зазначив, що кримінальне провадження № 0000877 на теперішній час закрито.

Слідчий в судове засідання при вирішенні питання про скасування арешту на майно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000877.

Представник заявника зазначає, що кримінальне провадження закрито, але відповідних доказів на підтвердження цього не надає.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Згідно вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Таким чином саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на майно накладено необґрунтовано.
Зважаючи на те, що арешт на вищевказане майно було накладено ухвалою слідчого судді з метою забезпечення збереження речових доказів, майно, відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, а саме є речами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також враховуючи, що ОСОБА_3 не надано жодних доказів необґрунтованого накладення арешту на вищезазначене майно, або, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, а тому клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження № 0000877, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 14.03.2017 року по справі № 200/4256/17 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1