УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року (справа №761/10526/20) у кримінальному провадженні №0000004 від 20 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , 01 липня 2020 року звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна,накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №0000004 від 20 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року було задоволено клопотання прокурора відділу боротьби з тероризмом управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно та накладено арешт намайно, а саме: грошові кошти долари США загальною сумою 120 000 доларів США, грошові кошти українська гривня загальною сумою 1 590 000 гривень, які було вилучено 02 квітня 2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Адвокат ОСОБА_5 посилається на те, що арешт на майно було накладено необґрунтовано, в порушення вимог ч.5 ст.170 КПК України, оскільки в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року про накладення арешту на вказані грошові кошти зазначено, що арешт накладений слідчим суддею з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, яке передбачено ч.1 ст.111 КК України. Разом з тим, ОСОБА_4 у вказаному кримінальне провадження №0000004 від 20 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, має процесуальний статус свідка, та не є підозрюваним, обвинуваченим у вказаному кримінальному провадженні, жодного відношення до кримінального провадження №0000004 від 20 січня 2020 року вилучені грошові кошти ОСОБА_4 не мають, оскільки є його особистим майном, походження грошових коштів є законним і підтвердженим, тому арешт на майно ОСОБА_4 було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, вказуючи на те, що відпала потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки ОСОБА_4 не є підозрюваним в даному кримінальному провадженні, а допитувався лише в якості свідка, у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,вилучені у ОСОБА_4 є особистими збереженнями останнього, законність їх походження підтверджується поданою ОСОБА_4 щорічною декларацією за 2018 рік.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував з приводу задоволення клопотання і скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року, зазначивши, що арешт на грошові кошти, які були вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 було накладено з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання. Також зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 має статус свідка, підозра щодо нього не оголошувалась. Посилається на те, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 20 січня 2020 року триває, а тому на даний час необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши доводи представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_3 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно положень ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.3 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати ,що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000004 від 20 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, у якому жодній особі на даний час не повідомлено про підозру.

02 квітня 2020 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 31 березня 2020 року, було проведено обшук у квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого,серед іншого, виявлено та вилучено грошові кошти долари США загальною сумою 120 000 доларів США, грошові кошти українська гривня загальною сумою 1 590 000 гривень.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року було задоволено клопотання прокурора відділу боротьби з тероризмом управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: грошові кошти долари США загальною сумою 120 000 доларів США, грошові кошти українська гривня загальною сумою 1 590 000 гривень, які було вилучено 02 квітня 2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, як убачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 13 квітня 2020 року, арешт на грошові кошти, вилучені під час обшуку 02 квітня 2020 року, за місцем проживання ОСОБА_4 накладено з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Слідчим суддею встановлено, що як на час звернення прокурора до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, так і на час розгляду вказаного клопотання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000004 має статус свідка, що в судовому засіданні також підтвердив прокурор.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав,свобод та законних інтересів осіб, а також умов,за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим, засудженим у кримінальному провадженні №0000004 , у зв`язку з чим арешт на майно - грошові кошти, власником якого він є , не може бути накладено з метою конфіскації майна, як виду покарання, оскільки у відповідності до ч. 5 ст. 170 КПК України, арешт з такою метою може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.
За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про доведеність доводів клопотання,наявність підстав для скасування вжитого заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна ОСОБА_4 у зв`язку з необґрунтованістю застосованого арешту майна, невідповідності критерію співрозмірності такого виду забезпечення завданням кримінального провадження.
Крім того, органом досудового розслідування не надано належних доказів того, що грошові кошти, які були вилучені в ході обшуку 02 квітня 2020 року, мають відношення до кримінального провадження №0000004 від 20 січня 2020 року, чи були набуті злочинним шляхом, а також не наведено жодних інших додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

При таких обставинах доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими та воно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року (справа №761/10526/20) у кримінальному провадженні №0000004 від 20 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 20 січня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 квітня 2020 року (справа №761/10526/20),

а саме на:

- грошові кошти долари США загальною сумою 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США, грошові кошти українська гривня загальною сумою 1 590 000 (один мільйон п`ятсот дев`яносто тисяч) гривень, які було вилучено 02 квітня 2020 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1