Ухвала
Іменем України
09 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 621/2778/19
провадження№ 51-3834 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 14 липня 2020 року,
встановив:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 14 липня 2020 року вирок районного суду змінено в частині призначеного покарання.
Покарання, призначене ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 296 КК України пом?якшено до 4 років позбавлення волі. Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Відповідно до ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Наведене обґрунтування вимог захисником викладено без урахування вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, окрім іншого, оспорюючи винуватість засудженого у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 4 ст. 296 КК України, вказує на однобічність та неповноту досудового розслідування та судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що, в силу вимог ст. 438 КПК України, не є підставами для зміни або скасування судового рішення судом касаційної інстанції.

При цьому, у прохальній частині касаційної скарги захисник ставить питання про зміну вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду та призначення покарання ОСОБА_5 із застосуванням ст. 75 КПК України, посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, чим допускає протиріччя, оскільки в мотивувальній частині касаційної скарги захисник одночасно наводить доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Крім того, захисник, висловлюючи прохання про застосування до засудженого ст. 75 КК України, належним чином не обгрунтовує можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Таким чином, всупереч наведеним положенням процесуального закону, у поданій скарзі захисник не зазначає, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанції та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами судових рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом вироку районного суду та ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3