У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2020 року Справа №607/13224/20

Провадження 1-кс/607/5725/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження за №0000298 від 16.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191 КК України про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження за №0000298 від 16.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191 КК України про арешт майна.
Зокрема, просить накласти арешт на земельну ділянки та сільськогосподарську продукцію, що знаходиться на ній, кадастровий номер :01:001:0221 пл. 34,9892га для дослідних і навчальних цілей, що розташована на території Мізюринської сільської ради Шумського району; земельну ділянки та сільськогосподарську продукцію, що знаходиться на ній, кадастровий номер :01:001:0247 пл. 14, 8315 га для дослідних і навчальних цілей, що розташована на території Радошівської сільської ради Шумського району.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 16 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2016-2018 років посадові особи одного із державних підприємств Тернопільської області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, розтратили бюджетні кошти, чим спричинили матеріальну шкоду інтересам держави.

За результатами зустрічної звірки з фермерським господарством «Добробут», проведеної в ході ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Тернопільської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», встановлено, що у інформації наданій Філії до ревізії про урожайність та валовий збір сільськогосподарських зернових культур, що вирощувалися на земельних ділянках Філії, які передані для обробітку згідно договорів підряду (49,82 га) занижена їх урожайність та валовий збір. Внаслідок зазначеного порушення та проведеного розрахунку недоотриманих доходів Філією на основі середньо ринкових цін на зернові культури по Тернопільській області, отриманих від Головного управління статистики у Тернопільській області, при цьому розрахунок сум недоотриманих доходів Філії від фермерського господарства «Добробут» склав за 2016-2018 роки 119808,65 гривень з ПДВ (в тому числі у 2016 році 54975,85 гривень, у 2017 році 32540,80 гривень та у 2018 році 32292,00 гривень).

Також в ході досудового розслідування встановлено, що Тернопільською філією ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» передавались для обробітку згідно договорів підряду наступні земельні ділянки: :01:001:0221, :01:001:0047 на яких вирощувались сільськогосподарські культури.

Посилаючись на наведене та положення ст. 170 КПК, враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані земельні ділянки є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а також з метою їх збереження, просить накласти арешт на дане майно.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, арешт майна.

В силу вимог ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно з вимогами ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У ч. 2 ст. 173 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, у тому числі, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, оскільки до клопотання не долучено документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує свої доводи.

Так, як вбачається із змісту клопотання, слідчий просить накласти арешт на земельну ділянки та сільськогосподарську продукцію, що знаходиться на ній, кадастровий номер :01:001:0221 пл. 34,9892га для дослідних і навчальних цілей, що розташована на території Мізюринської сільської ради Шумського району та на земельну ділянки, сільськогосподарську продукцію, що знаходиться на ній, кадастровий номер :01:001:0247 пл. 14, 8315 га для дослідних і навчальних цілей, що розташована на території Радошівської сільської ради Шумського району.

При цьому вказує, що дане майно належить ДП «Центр сертифікації та експертиз насіння і садивного матеріалу».

Однак, до клопотання не долучено документів, які підтверджують право власності, володіння чи користування майном, на яке слідчий просить накласти арешт.

Окрім того, клопотання про арешт майна подано слідчим ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором ОСОБА_4 , які вказані у витягу з ЄРДР.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 37 КПК прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Однак, всупереч вищенаведених обов`язкових вимог, до матеріалів клопотання не долучено доказів у відповідності до КПК України, які б підтверджували процесуальні повноваження слідчого та прокурора на звернення до слідчого судді в рамках даного кримінального провадження із клопотанням про арешт майна.

Крім того, в силу вимог ч.ч.1,2 ст. 64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Отже, у даному випадку майно, на яке слідчий просить накласти арешт належить третій особі, а тому належним суб`єктом звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт такого майна є прокурор, а не слідчий.

Згідно з вимогами ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали, для подання належним чином оформленого клопотання із врахуванняи вимог ст. 64-2 КПК, долучення документів, що підтверджують повноваження прокурора у даному проваджені та документів, які підтверджують право власності, володіння чи користування майном, на яке слідчий просить накласти арешт.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 132,170-172 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , подане в рамках кримінального провадження за №0000298 від 16.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191 КК України про арешт майна повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали, для подання належним чином оформленого клопотання із врахуванням вимог ст. 64-2 КПК, долучення документів, що підтверджують повноваження прокурора у даному проваджені та документів, які підтверджують право власності, володіння чи користування майном, на яке слідчий просить накласти арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1