В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003238 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сєверо-Гундорівського, Краснодонського району Луганської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-21.07.2006 року Краснодонським міськрайонним судом Луганської області за ч. 3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
-16.10.2007 року Краснодонським міськрайонним судом Луганської області за ч. 2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців за вироком Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від 21.07.2006 року, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.08.2011 року Комісарівською ВК Луганської області по відбуттю строку покарання;
-02.03.2011 року Краснодонським міськрайонним судом Луганської області за, ст. 304, ч. 2 ст. 289 КК України позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;
-19.02.2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
за участю учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в передбаченому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знов вчинив умисний, корисливий злочин.
Так, 10 жовтня 2019 року приблизно о 15:30 годині ОСОБА_3 , знаходячись поблизу будинку № 43 по проспекту Івана Мазепи в м. Дніпро побачив раніше незнайому жінку ОСОБА_7 , у якої на шиї знаходився золотий ланцюжок, 585 проби, вагою 5,9 г. та золоту підвіску у вигляді підкови, 585 проби, 0,83 г., реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_7 вказаний ланцюжок з підвіскою, чим повторно, відкрито викрав вказане майно. Заволодівши викраденим, ОСОБА_3 , утримуючи відкрито викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 8195,39 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що він, при викладених в обвинувальному акті обставинах, у вказаному місці та у вказаний час дійсно відкрито заволодів майном, а саме, одним ривком своєї правої руки зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_7 золотий ланцюжок з підвіскою, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши останній майнову шкоду.
Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.
Оскільки в обвинувальному акті на підставі ст. 67 КК України не зазначено обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , врахування обставин, що обтяжує покарання, судом, призведе до погіршення становища обвинуваченого, у зв`язку з чим суд не враховує у якості обставин, що обтяжує покарання, рецидив злочину.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання.
На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах установленою санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Крім того, суд також вважає необхідним призначити покарання з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив даний злочин до винесення попереднього вироку Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 19.02.2020 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, а тому йому необхідно остаточно призначити покарання із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України та вказаним вироком поглинути покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадження було проведено судову товарознавчу експертизу № 3136 від 11.10.2019 року, витрати на яку складають 170,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначеним покаранням покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, призначеним за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 26 листопада 2020 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання, покарання частково відбуте за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року, а саме, з 11 жовтня 2019 року по 25 листопада 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 170,00 грн. (сто сімдесят гривень), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 3136 від 11.10.2019 року.
Речові докази, якими було визнано:
-прозорий поліетиленовий файл, всередині якого знаходиться ланцюжок з жовтого металу та спец. пакет № 7134032, всередині якого знаходиться кулон з жовтого металу, які було передано під розписку потерпілій ОСОБА_7 , вважати повернутим потерпілій за належністю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1