У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.10.2020 Справа №607/16825/20

провадження № 1-кс/607/7134/2020

05 жовтня 2020 року м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 на дії дізнавача щодо часткового задоволення клопотання,

встановила:

05 жовтня 2020 року слідчому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_2 просить зобов`язати дізнавача сектору дізнання досудового розслідування Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області звернутись до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до низки речей та документів в рамках кримінального провадження № 0000511.

Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

Згідно із ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
З комплексного аналізу наведених вище норм, через призму фактичних обставин даного провадження, випливає, що предметом оскарження на досудовому розслідуванні може бути, зокрема, бездіяльність дізнавача, пов`язана із нерозглядом клопотання осіб, вказаних у ч. 1 ст. 220 КПК України, про виконання будь-яких процесуальних дій.
При цьому слід відрізняти сам факт розгляду клопотання із його результатами, оскільки у першому випадку в особи виникає право оскаржити таку бездіяльність дізнавача /нерозгляд клопотання/ на підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, а у другому /результати розгляду/ ні.
Як вбачається із мотивувальної частини скарги, ОСОБА_2 не погоджується із частковою відмовою дізнавача у задоволенні його клопотання про «витребування доказів», котре повинно було вилитись у звернення до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до ряду речей та документів.
Таке формулювання свідчить про те, що скаржник визнає факт розгляду його клопотання дізнавачем, однак ОСОБА_2 не задовольнив результат /часткова відмова/, котрий не може бути ним оскаржений до слідчого судді в порядку, визначному Главою 26 КПК України.
Окрему увагу слід приділити тому, що тимчасовий доступ до речей та документів не є слідчою /розшуковою/ дією, в тому числі і негласною /Глави 20, 21 КПК України/, а заходом забезпечення кримінального провадження /Глава 10 КПК України /.
Саме тому, відмову у задоволенні поданого дізнавачу клопотання особи про звернення до суду з клопотанням про доступ до речей та документів неможливо оскаржити відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 оскаржено дії дізнавача, котрі не підлягають оскарженню, у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити на підставі ч. 4 ст. 304 КПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії дізнавача щодо часткового задоволення клопотання.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.
Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1