Дата документу 03.11.2020 Справа № 554/9306/20
УХВАЛА
іменем України
03 листопада 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_4 , який на даний час утримується в Полтавській установі виконання покарань № 23, на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві стосовно не розгляду клопотання від 14.09.2020 р. про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000959, в порядку ст. 220 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

07 жовтня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 в порядку ст.303 КПК України, в якій він просить зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтава розглянути клопотання про проведення розшукових ( слідчих ) дій у строки, що передбачені ст. 220 КПК України.

Одночасно зі скаргою просить поновити строк на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки він є засудженим до довічного позбавлення волі, на даний час перебуває у ДУ «Полтавська УВП (№23)», кореспонденцію направляє та отримує виключно засобами поштового зв`язку, а також до теперішнього часу не отримав рішення або відповіді за результатами розгляду його заяви.

На обґрунтування скарги заявник ОСОБА_5 посилається на ті обставини, що 15 вересня 2020 року на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, він направив клопотання про проведення слідчих ( розшукових) дій, а саме про допит ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000959.
Зазначає, що станом на час подання скарги вказану заяву не розглянуто, будь-якої інформації про результати розгляду, жодної відповіді або постанови про відмову у задоволенні клопотання заявнику не надходило. Як слідує зі скарги, наявні підстави стверджувати, що слідчим заяву взагалі не розглянуто всупереч вимог ст.220 КПК України. На цій підставі заявник просить задовольнити вимоги поданої скарги.

Ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 08 жовтня 2020 року, 19 жовтня 2020 року забезпечено проведення судових засідань по скарзі в режимі відеоконференції з Державною установою «Полтавська установа виконання покарань (№23)», в якій перебуває ОСОБА_4 .

Також ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 08 жовтня 2020 року доручено директору Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Полтавській області призначити ОСОБА_4 захисника для надання правової допомоги на час розгляду його скарги.

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання, призначене в режимі відеоконференції, не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений завчасно та належним чином. На адресу суду надав письмову заяву про розгляд скарги без його участі , але за участю його представника.

За таких обставин, враховуючи волевиявлення заявника та встановлені процесуальні строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає можливим проводити розгляд скарги без участі заявника, оскільки представництво інтересів ОСОБА_4 у судовому засіданні здійснюється його адвокатом.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 залучений слідчим суддею за клопотанням ОСОБА_4 для здійснення його захисту за призначенням, у судовому засіданні вимоги скарги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав, зазначених у скарзі.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд без участі, в якій заперечував проти задоволення скарги у зв`язку з тим, що постановою від 25 вересня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001358 від 08.07.2015 р. у визнанні ОСОБА_4 потерпілим та відмовлено у задоволенні клопотань про проведення процесуальних дій, про що останньому направлено копію даного рішення. На підставі викладеного, просить у задоволенні скарги відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя вважає, що дану скаргу можливо розглянути без участі осіб, які не з`явились, та прийняти рішення по суті скарги на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тобто наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Наведеним ознаками відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ст.220 КПК України, відповідно до якої клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Судом установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000959, внесене до ЄРДР 02.07.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України щодо службового підроблення з боку працівників Кобеляцького РВ УМВС України в Полтавській області, що спричинило тяжкі наслідки.

Як слідує з представлених суду копій документів матеріалів, кримінальне провадження №0000959 прокурором об`єднано із провадженням №0001358.

15 вересня 2020 року ОСОБА_4 звернувся на адресу слідчого Територіального управління, розташованого у м.Полтаві із клопотанням про проведення слідчих ( розшукових) дій, а саме про допит ОСОБА_4 .

Як вказує заявник, станом на час звернення до суду зі скаргою, на своє клопотання жодної відповіді чи процесуального рішення не отримав, у зв`язку з цим, вважає, що допущено бездіяльність щодо нерозгляду поданої заяви та невиконання вимог ст.220 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається з наявних матеріалів, заява ОСОБА_4 від 15.09.2020 р. надійшла на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, та з урахуванням прийнятих рішень про об`єднання кримінальних проваджень, розглядалась слідчим в рамках кримінального провадження №0001358 від 08 липня 2015 року, про що суду надано документальне підтвердження.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_6 від 25 вересня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про проведення слідчих( розшукових) дій, а саме про допит ОСОБА_4 відмовлено, роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення. Копію вказаної постанови цього ж дня направлено на адресу ОСОБА_4 .

Отже, на момент розгляду скарги встановлено, що заява ОСОБА_4 після її отримання слідчим була розглянута у найкоротший строк, про що прийнято відповідне процесуальне рішення - постанову, яку направлено заявнику, що вказує на відсутність бездіяльності та предмету оскарження в цій частині у розумінні норм ст.220 та п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що і похідні вимоги скарги ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого розглянути подане ним клопотання від 15.09.2020 р. у кримінальному провадженні № 0000959не підлягають задоволенню.

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

У разі незгоди заявника із постановою від 25 вересня 2020 року, вказане процесуальне рішення слідчого становить самостійний предмет оскарження на досудовому провадженні згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України. Разом із тим, вимоги про скасування згаданої постанови у скарзі не міститься, а тому не є предметом даного розгляду в силу положень ст.26 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні вимог поданої скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Крім того, у скарзі заявник просив поновити пропущений строк на оскарження.

Беручи до уваги доводи, зазначені в скарзі, зокрема, щодо направлення та отримання кореспонденції ОСОБА_4 і подання ним заяви від 15 вересня 2020 року через адміністрацію установи для відправки засобами поштового зв`язку, які не були спростовані, ураховуючи, що ОСОБА_4 є засудженим за вироком суду та перебуває в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», тому слідчий суддя вважає, що в даному випадку заявник, звертаючись з даною скаргою 07 жовтня 2020 року строк, передбачений ч.1 ст.304 КПК України, не пропустив, а відтак звернувся за судовим захистом своїх прав в межах строків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.ст. 24, 220, 303-309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві стосовно не розгляду клопотання від 15.09.2020 р. про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000959, в порядку ст. 220 КПК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1