Справа № 462/6578/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2021 року Залізничний районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 20.07.2020 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, -

встановив:

20.07.2020 року близько 00 год. 50 хв., ОСОБА_4 , зберігаючи при собі наркотичний засіб перебуваючи по вул. Фабрична, 21, у м. Львові був помічений та зупинений працівниками поліції, які виявили та у подальшому вилучили в останнього, із рюкзака 19 згортків з ізоленти зеленого кольору, у яких знаходились поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, 20 згортків з ізоленти червоного кольору у яких знаходились поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору та 2 поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору, які були загорнуті в ізоленту жовто-зеленого кольору. Згідно висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України № 31/1514 від 10.09.2020 року у порошкоподібній речовині білого кольору, яка міститься в сорок одному полімерному пакеті, виявлено амфетамін, який віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Загальна маса амфетаміну становить 25, 2497 грам, що відповідно до наказу № 513/4734 від 16.08.2020 року становить особливо великі розміри.

Таким чином, дії ОСОБА_4 , кваліфіковано як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах, без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 309 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті та надав суду показання, які підтверджують фабулу обвинувачення. У вчиненому щиро розкаюється, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 не оспорювала фактичні обставини справи, а судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 309 КК України.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Показання обвинуваченого у судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу не заявлялося.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, доведена у повному обсязі і підтверджується доказами, які є у матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його вік, який щиро розкаявся у вчиненому, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, на обліках у лікаря-нарколога (а.с. кримінального провадження 53) та лікаря-психіатра (а.с. кримінального провадження 51) не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення експертизи № 13/1514 від 10.09.2020 року складають 2 451 грн. 75 коп. (а.с. кримінального провадження 34, 35-38).
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 309 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробуванням протягом іспитового строку, тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 2 451 (дві тисячі чотириста п`ятдесят одну) грн. 75 коп. за проведення експертизи № 13/1514 від 10.09.2020 року.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-полімерні пакети у кількості 41 штука у яких відповідно до висновку експерта № 31/1514 знаходиться амфетамін у кількості 25, 2497 грам (а.с. кримінального провадження 39) - знищити;

-мобільний телефон марки «IPhone 7» чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 (а.с. кримінального провадження 21-22) - повернути законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

Оригінал вироку.