УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 062 21 від 08.09.2020 за ч. 1 ст. 203-2 КК України про накладення арешту,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 062 21 від 08.09.2020 за ч. 1 ст. 203-2 КК Україниарешту на майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що Шевченківське УП ГУ НП у м. Києві здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадження за фактом організації або проведення азартних ігор без відповідної ліцензії.
Під час проведення 08.09.2020 невідкладного обшуку у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим виявлено та вилучено 17 системних блоків, 17 моніторів, 15 клавіатур, 15 мишок, 30 кабелів живлення, 15 столів, грошові кошти у сумі 1 123 грн, 5 папірців з кодами доступів, 6 пластикових карт з прізвищами.
Постановою слідчого від 09.09.2020 вилучені документи на підставі ст. 98 КПК України визнані речовими доказами.

У подальшому ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.09.2020 надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та вилучення 17 системних блоків, 17 моніторів, 15 клавіатур, 15 мишок, 30 кабелів живлення, 15 столів, грошові кошти у сумі 1 123 грн, 5 папірців з кодами доступів, 6 пластикових карт з прізвищами.
У зв`язку з цим слідчий просив накласти на них арешт з метою збереження.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник майна у судове засідання не прибув та про причини неявки суд не повідомив.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК при обшуку слідчий, прокурор має право, зокрема оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку вважаються тимчасово вилученим майном.

Таким чином, вирішальним для встановлення процесуального статусу вилученого майна є наявність або відсутність дозволу слідчого судді на проведення відповідної слідчої дії.

Отже, вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого, з огляду на наявність прямого дозволу слідчого судді на виявлення та вилучення цього майна у рішення про надання дозволу на проведення обшуку.

Статтею 131 КПК арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи наявність на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими прокурором матеріалами достатньою мірою підтверджується факт вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 203-2КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні майна, оскільки воно містить на собі інформацію про обставини вчинення протиправної діяльності.
Керуючись вимогами ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 062 21 від 08.09.2020 арешт на майно, вилучене у ході проведення 28.09.2020 обшуку у нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме:

-17 системних блоків;
-17 моніторів;
-15 клавіатур;
-15 мишок;
-30 кабелів живлення;
-15 столів;
-грошові кошти у сумі 1 123 грн.;
-5 папірців з кодами доступів;
-6 пластикових карт з прізвищами.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга.

Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1