Справа № 344/4294/20
Провадження № 11-кп/4808/37/21
Категорія ст. 128 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_9
обвинуваченої ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у кримінальному провадженні №0000231апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27.11.2020 року щодо обвинуваченої ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , раніше несудиму

звільнено від кримінальної відповідальності за ст.ст.125 ч.1, 128 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з її примиренням з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , а кримінальне провадження закрито на підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України.
Згідно обвинувального акту, злочин вчинено за наступних обставин.
18 січня 2020 року близько 19 год. ОСОБА_10 разом зі своєю хворою матір`ю перебували в квартирі АДРЕСА_2 . Почувши шум із квартири АДРЕСА_3 , що на четвертому поверсі, в якій проживає ОСОБА_12 , вона зателефонувала йому з вимогою припинити порушення тиші. Так як шум не припинявся, у неї виник умисел на заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень. Реалізовуючи цей умисел, ОСОБА_10 близько 19год. 25хв. 18.01.2020 року піднялась до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та гучно стукала у її двері. Двері відчинив ОСОБА_8 , який в той час перебував у гостях у ОСОБА_12 . Зайшовши в коридор, вона виражалась словами ненормативної лайки щодо присутніх, в результаті чого між ними виник словесний конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_10 підійшла до потерпілого ОСОБА_12 та різко штовхнула його руками у плече, внаслідок чого останній упав з прискоренням до підлоги на ліву руку й отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівої верхньої кінцівки з переломом хірургічної шийки лівої плечової кістки та синцем в ділянці лівого плеча.
Після цього вона на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин підійшла до потерпілого ОСОБА_8 та умисно рукою подряпала йому обличчя, чим спричинила умисні легкі тілесні ушкодження.
Прокурор в апеляційній скарзівважає ухвалу суду незаконною та необгрунтованою. Стверджує, що в даному випадку була перешкода для закриття кримінального провадження, оскільки ОСОБА_10 вчинено різними діями два злочини, які мають самостійну юридичну кваліфікацію та утворюють реальну сукупність злочинів, а не ідеальну, як визначив суд першої інстанції. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора, потерпілий ОСОБА_12 подав заперечення на неї, в якій вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обгрунтованою, а дії ОСОБА_10 вчинені одним діянням при при ідеальній сукупності. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_10 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій вважає останню безпідставною, оскільки дії, які інкримінуються ОСОБА_10 були одномоментними та містять ознаки ідеальної сукупності. Вказує, що дії ОСОБА_10 були вчинені в одному місці фактично одне триваюче у часі діяння. Тому судом правильно було застосовано ст 46 КК України. Разом з тим, зазначає, що апеляційна скарга прокурора подана без дотримання вимог ст 396 КПК України, оскільки не було вірно зазначено адресу апелянта, не зазначено обгрунтування із зазначенням в чому полягає незаконність судового рішення, безпідставне посилання на вимоги ст 412 КПК України, так як зазначене рішення не оскаржується з підстав істотного порушення кримінально процессуального закону, не зазначено підстав для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції. Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

В апеляційній інстанції:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; не заперечив щодо задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_13 ;

- потерпілий ОСОБА_8 подав клопотання про відмову від свого приватного обвинувачення за ст. 125 ч.1 ККУ і закриття провадження, заперечив доводи апеляції прокурора, просить її відхилити;
- представник потерпілого ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_9 підтримав доводи потерпілого ОСОБА_13 та обвинуваченої й її захисника, просить відхилити апеляцію прокурора;
- обвинувачена ОСОБА_15 та її захисник заперечили доводи апеляційної скарги прокурора, просять її відхилити, підтримали позицію потерпілих.

З`ясувавши обставини провадження, проаналізувавши доводи учасників апеляційного провадження та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Оскаржена ухвала суду цим вимогам частково не відповідає, тому підлягає зміні.

Подана потерпілим ОСОБА_16 заява про його відмову від приватного обвинувачення ОСОБА_10 за ст. 125 ч.1 ККУ підлягає задоволенню, оскільки у повній мірі відповідає його повноваженням на будь-якому етапі судового провадження та вимогам ст. 284 ч.7, ч.1 п.7 КПК України. Згідно вимог цих процесуальних норм вказане кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення підлягає обов`язковому закриттю.

Тому апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення вказаної заяви потерпілого ОСОБА_13 , що є правовою підставою для зміни оскарженої ухвали в частині підстав звільнення обвинуваченої ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності й закриття щодо неї кримінального провадження в цій частині.

Вказане закриття провадження щодо обвинуваченої ОСОБА_10 на переконання більшості колегії суддів реабілітує обвинувачену, усуває правові наслідки щодо іншого правопорушення, яке слід вважати вчиненим вперше і виключає наявність в неї реальної сукупності злочинів.

Такий висновок колегії суддів узгоджується із конституційним принципом презумпції невинуватості особи (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України), згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, який вступив в законну силу. Вказаний висновок колегії суддів підтверджується тим, що вчинення ОСОБА_17 злочину за ст. 125 ч.1 ККУ не підтверджено вироком суду, який вступив в законну силу, що слід трактувати на її користь у питанні закриття щодо неї у цій частині кримінального провадження та її звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 128 ККУ у зв`язку з її примиренням з потерпілим.
Зазначений висновок апеляційного суду відповідає фундаментальному правовому принципу верховенства права (ст. 8 Конституції України, ст. 8 КПК України), відповідно до якого людина (потерпілий, обвинувачена), її права та свободи є найвищими цінностями в діяльності держави. Держава не повинна суперечити інтересам цих осіб. Якщо окремі положення законів, які не завжди є досконалими, суперечать цим вимогам, то має діяти принцип верховенства права про захист прав й інтересів людини, на що націлює національні суди практика ЄСПЛ.
Апеляційним судом береться до уваги позиція прокурора в суді першої інстанції, який визнав законним звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за примиренням із потерпілими, чим орієнтував суд на постановлення ним вказаної ухвали.

Крім того, апеляційна скарга прокурора про скасування ухвали з призначенням нового судового розгляду не може бути задоволена через відсутність в ній будь-яких посилань на допущене судом істотне процесуальне порушення, як того вимагає ст. 415 КПК України. Самостійно апеляційний суд немає процесуального права на підшукування такого порушення, оскільки це суперечитиме правовому принципу змагальності сторін (ст. 22 КПК України).

За наведених обставин колегія суддів прийшла до переконання про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора, часткову зміну ухвали суду і звільнення обвинуваченої ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч.1 ККУ у зв`язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення та закриття щодо неї кримінального провадження в цій частині.

В решті ухвалу суду слід залишити без змін, оскільки звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за ст. 128 ККУ за її примиренням з потерпілим відповідає вимогам ст. 46 ККУ.

Правова позиція апеляційного суду відповідає загальним засадам кримінального судочинства, принципам верховенства права, презумпції невинуватості особи, дотримання змагальності сторін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_18 задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 27.11.2020 року щодо обвинуваченої ОСОБА_10 змінити.

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ст. 125 ч. 1 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_8 від приватного обвинувачення і закрити в цій частині кримінальне провадження.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_5

ОСОБА_4