Справа № 352/2224/20
Провадження № 1-кп/352/308/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000312 від 06.08.2019 р., про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, неодруженого, проходить строкову військову службу в Збройних Силах України на посаді водія-дизеліста відділення енергетичного забезпечення радіотехнічної батареї 4 підрозділу військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав з метою збуту, а також незаконно збув психотропну речовину.

Злочин скоєно за наступних обставин.

Обвинувачений, являючись особою, яка систематично вживає наркотичні засоби, з приводу чого перебуває на обліку в правоохоронних органах як споживач наркотиків, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, при не встановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, незаконно, у порушення вимог ст. 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, придбав з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю, апрофен у кількості 0,003 грама, яку включено до списку № 2 таблиці III Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 р. № 770 (з подальшими змінами), та зберігав її з метою збуту в приміщенні квартири, яку орендує його сестра ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , якою на той час безпосередньо користувався.

У подальшому обвинувачений 25 листопада 2019 року о 17 год. 27 хв., перебуваючи у приміщенні квартири по АДРЕСА_2 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, незаконно збув ОСОБА_7 за грошову винагороду в сумі 200 (двісті) грн. психотропну речовину, обіг якої обмежено і стосовно якої допускаються виключення деяких заходів контролю, апрофен у кількості 0,003 грама.

Судом встановлено, що між прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 27 жовтня 2020 р. укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту укладеної угоди сторони домовились про узгоджену міру покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту строком на шість місяців з відбуванням на гауптвахті; ОСОБА_3 зобов`язався викрити особу, у якої придбав психотропну речовину з метою збуту, зокрема, зобов`язався активно сприяти досудовому розслідуванню відносно вказаної особи шляхом надання викривальних показів та участі у проведенні інших слідчих (розшукових) дій; підозрюваному зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме обмеження права оскарження вироку суду згідно ст. 394, 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся; він та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди, наслідки невиконання угоди розуміє.

Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст.473 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладену угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_3 слід затвердити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.468, ч. 4, 5 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка укладається у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам; укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.307 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Надана суду угода відповідає вимогам, які пред`являються до угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.472 КПК України, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди. Обставин, які б вказували на необхідність відмови у затвердженні угоди, судом не встановлено.

Зокрема, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.1 ст.307 КК України, а узгоджене обвинуваченому покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді шести місяців арешту з відбуванням на гауптвахті буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

З обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати за проведення судової хімічної експертизи.
На підставі наведеного, керуючись ст. 314, 368, 370, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 жовтня 2020 року, укладену між прокурором військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді арешту на строк шість місяців з відбуванням на гауптвахті.

Речові докази лазерний носій інформації № 105нт/19, лазерний носій інформації по ОРС 1190117-95/19, лазерний носій інформації № 141/20 та карту пам`яті № 126/19, лазерний носій інформації DVD диск № CPDR47G-CSMWP03-2334 0102, залишити на зберіганні при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ прихотропну речовину апрофен у спецпакеті № 367942, яка зберігається в камері зберігання речових доказів УІАП ГУНП в Івано-Франківській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 коп. процесуальних витрат на користь держави за висновок експертизи № СЕ-19/109/19-836НЗ/19 від 27.11.2019 р.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1