Справа № 488/3090/20
Провадження № 1-в/488/150/20
У Х В А Л А
іменем України

08.10.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши подання Корабельного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області (далі центр з питань пробації) про звільнення від покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велика Олександрівка Херсонської області, неодруженого, з початковою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26 квітня 2013 року Надвірнянським районним судом Івано-Франківської області за ч. 1 ст. 213 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт,

у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку,

В С Т А Н О В И В:

23 вересня 2020 року центр з питань пробації звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання. Відповідно до матеріалів справи та подання, ОСОБА_5 перебуває на обліку Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області з 05 червня 2013 року. 19 серпня 2013 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання та отримав направлення для відбування громадських робіт на ТОВ «Корабел». ОСОБА_5 відпрацював на ТОВ «Корабел» 8 годин. Згідно довідки лікаря фтизіатра Жовтневої ЦРЛ, стан здоров`я ОСОБА_5 не дозволяє виконувати громадські роботи, оскільки він хворіє на інфекційне захворювання ( захворювання легень ш.А.16.0).

30.08.2013 року уповноважений орган з питань пробації звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з поданням про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ст. 84 КК України. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.12.2013 року в задоволенні подання відмовлено.

10 лютого 2014 року засуджений отримав направлення для доопрацювання на дозволений його станом здоров`я роботах 142 годин громадських робіт до Жовтневої центральної районної лікарні. В лікарні засуджений відпрацював 64 години громадських робіт, від подальшого відбування покарання відмовився.

20 березня 2014 року уповноваженим органом з питань пробації до Миколаївської місцевої прокуратура № 2 направлено подання щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_5 до Кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. 02 квітня 2014 року кримінальне провадження було внесено до ЄРДР.

01 липня 2014 року з матеріалів ДОП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області стало відомо, що ОСОБА_5 зник з місця проживання.

08 вересня 2014 року Корабельним ВП ГНП в Миколаївській області винесення постанова про заведення ОРС та оголошення ОСОБА_5 в розшук.

29 вересня 2016 року Корабельним ВП ГУНП в Миколаївській області винесена постанова про закриття кримінального провадження. Дане рішення мотивувалося тим, що ОСОБА_5 частково відбув громадські роботи, а саме 72 години, таким чином в його діях не встановлено умислу направленого на ухилення від покарання у вигляді громадських робіт.

24 квітня 2017 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшла інформація про припинення розшуку ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що місце знаходження останнього було встановлено, а саме: 11 квітня 2017 року засуджений був затриманий СКП Самбірського ВП ГУНП в Львівській області та повідомив, що тимчасово проживав в АДРЕСА_2 , в подальшому буде проживати за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 та надав розписку, в якій зобов`язався до 20 квітня 2017 року з`явитися до органу пробації. Проте, за даним зобов`язанням не з`явився, за місцем проживання не проживав.

13 травня 2017 року уповноважений орган з питань пробації звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з клопотанням про звільнення від покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строку давності обвинувального вироку. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 15 січня 2018 року в задоволенні клопотання було відмовлено, оскільки засуджений ухиляється від відбування призначеного йому вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області покарання.

31 січня 2018 року уповноважений орган з питань пробації звернувся до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області з поданням про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

25 травня 2018 року Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі ст. 110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки під час слідства не встановлено необхідні та обов`язкові ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.389 КК України, а саме: прямий умисел та спеціально мета, направлені на ухилення від відбування покарання громадських робіт засудженим ОСОБА_5

20 червня 2018 року уповноважений орган з питань пробації звернувся до Миколаївської місцевої прокуратура №2 із скаргою щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5

26 червня 2018 року Миколаївською місцевою прокуратурою №2 скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 25 травня 2018 року та матеріали провадження направлені до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області для подальшого розслідування.

07 вересня 2020 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшла постанова Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що в ході досудового розслідування, встановити місцезнаходження засудженого не виявилось можливим, внаслідок чого слідством не встановлено умисел та мету на ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді громадських робіт.

07 вересня 2020 року уповноважений орган з питань пробації звернувся до Миколаївської місцевої прокуратури №2 із скаргою щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5

23 вересня 2020 року Миколаївською місцевою прокуратурою №2 відмовлено у скасуванні постанови про закриття кримінального провадження від 24 червня 2020 року з відсутності підстав задля цього та законністю прийнятого рішення.

Представник органу з питань пробації в ході розгляду даного клопотання останнє підтримала, послалася на те, що в ході перевірки за їх поданнями факту скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, ознак такого діяння не встановлено, у зв`язку з чим, порушені за даним фактом кримінальні провадження неоднарозвово були припинені. Вважає, що за відсутності ознак ухилення засудженого від відбування покарання, у даному випадку підлягають застосуванню положення саме ч.1 ст.80 КК України, та відсутні підстави застосування положень частини 3 даної статті.
Прокурор вважав за можливе клопотання центру з питань пробації задовольнити, оскільки строк давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 закінчився з огляду на те, що наявність у діях засудженого ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України було предметом неодноразової перевірки працівників поліції, однак у діях ОСОБА_5 складу вище вказаного кримінального провопорушщення виявлено не було, у зв`язку з чим кримінальні провадження були закриті.
Засуджений ОСОБА_5 до суду не прибув, про причину неявки не повідомив. Як слідує з матеріалів особової справи та клопотання, місце його перебування на сьогоднішній день невідоме. В АДРЕСА_1 він не мешкає.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа, засуджена до покарання менш суворого ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання обвинувальним вироком законної сили пройшло 2 роки.

Згідно ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

При цьому, зі змісту досліджених доказів слідує, що орган з питань пробації неодноразово звертався до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області із поданням щодо порушення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, зокрема ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідні кримінальні провадження були порушені 02.04.2014 року та 05.02.2018 року. Наявність у діях засудженого ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, було предметом неодноразової перевірки працівників поліції, однак у діях ОСОБА_5 складу вище вказаного кримінального правопорушення встановлено не було, у зв`язку з чим кримінальні провадження були закриті, зокрема 29.09.2016 року та 25.05.2018 року, та після скасування останньої, та додаткових заходів досудового розслідування, прийняте аналогічне рішення 24.06.2020 року.
У справі «Грабчук проти України» Європейський Суд зазначає, що «презумпція невинуватості порушена, якщо посадова особа висловлює думку про винність особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, коли цього не було доведено відповідно до закону».

Момент, з якого особа вважається винуватою, є саме той час, коли вина особи доведена в законному порядку, тому альтернативна процедура встановлення винуватості особи є неприпустимою.
Постанова слідчого СВ Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області від 24.06.2020 року про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення) не скасована, набрала законної сили.

За наведеного вище суд дійшов висновку про відсутність підстав застосування у даному випадку положень ч.3 ст.80 КК України.

Враховуючи, що строки давності виконання обвинувального вироку передбачені п. 1 ч.1 ст. 80 КК України закінчились, а також приймаючи до уваги те, що підстави вважати про ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді громадських робіт не встановлені, а навпаки спростовуються прийнятими процесуальними рішеннями у кримінальних провадженнях, що порушувались відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.389 КК України, суд вважає за можливе подання задовольнити та звільнити засудженого від призначеного йому покарання у зв`язку зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.80 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , від покарання, призначеного вироком Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 квітня 2013 року за ч. 1 ст. 213 КК України, в зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1