Справа № 308/828/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ужгород, клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором, у кримінальному провадженні №0000019 від 16.01.2021 року про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором, та доданих матеріалів вбачається, що 15.01.2021 року близько 23.30 години водій автомобіля марки «VOLVO S40», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Київ-Чоп» між 754 та 755 кілометром, неподалік АЗС «Полата», що в с. Сусково, Свалявського району не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості та не впоравшись з керуванням допустив зіткнення з транспортним засобом марки «БАЗ А07923», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 , в салоні якого перебувало 15 пасажирів. Внаслідок ДТП транспортний засіб «БАЗ А07923», д.н.з НОМЕР_2 перекинувся на ліву сторону.
В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.01.2020 року, було виявлено та вилучено, легковий транспортний засіб марки «VOLVO», моделі «S40», сірого кольору, 2001 р.в. д.н.з НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_3 . Автобус марки «БАЗ», моделі «А079.23», 2007 р.в. білого кольору, д.н.з НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_4 .
Враховуючи вищенаведене та те, що вилучений в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль, є знаряддям кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди злочину, для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації (деформацій) внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, та інших), що неможливо без вказаного транспортного засобу, а тому з метою унеможливити розпоряджатися власників вказаними речами, їх ремонту, знищення до проведення необхідних експертиз, а потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов, про відшкодування моральних та матеріальних витрат, з метою забезпечення
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що з метою забезпечення збереження речових доказів по справі та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на автобус марки «БАЗ», моделі «АО79.23», 2007 р.в., білого кольору, д.н.з НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_4 .
У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володілець майна у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно і належним чином, про що свідчить надане слідчим повідомлення.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неявка слідчого та володільця майна в судове засідання не перешкоджає розгляду внесеного клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує внесене клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали внесеного слідчим клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п.7 ч.2 ст.131КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
В частині 1статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч.6ст.170 КПК України).
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 11статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке 16.01.2021 внесені до ЄРДР за №0000019, з правовою кваліфікацією правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, в ході проведення якого встановлюються обставини події, за якої водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Вольво S40», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Київ-Чоп» між 757 та 755 кілеметром, неподалік АЗС «Полата», що в с.Сусково, Свалявського району не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості та не впоравшись з керуванням допустив зіткнення з транспортним засобом марки «БАЗ АО7923», д.н.з. НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_5 , в салоні якого перебувало 15 пасажирів. Внаслідок ДТП транспортний засіб «БАЗ АО7923», д.н.з. НОМЕР_6 перекинувся на ліву сторону.
Встановлено, що 16.01.2020 після проведення огляду місця пригоди, транспортний засіб, а саме автобус марки «БАЗ», моделі «АО79.23», 2007 р.в., білого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , був вилучений та відданий на відповідальне зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області з метою його подальшого детального огляду, а також проведення необхідних експертиз.
Вказаний автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_4 .
На виконання вимог ч.1ст.173КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1ст.170 КПК України.
Крім того, слідчим доведено, що в рамках даного кримінального провадження є необхідність для подальшого детального огляду транспортного засобу та можливої фіксації на ньому слідової інформації, що неможливо без вказаного вище транспортного засобу.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя враховує можливість використання вилученого транспортного засобу, як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, а тому клопотання слід задоволити.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК).
Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, що майно, зазначене у клопотанні є предметом вчинення кримінального правопорушення, та з метою запобігання його подальшого відчуження, зникнення, втраті чи частковому знищенню на нього необхідно накласти арешт.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт у кримінальному провадженні№0000019 від 16.01.2021 на автобус «БАЗ», моделі «АО79.23», 2007 р.в., білого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , який згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_7 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_4 , заборонивши користуватись та розпоряджатися вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1