МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/1903/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" серпня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

cторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського районного суду Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Небелиця Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, який має неповну середню освіту, раніш не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

в с т а н о в и в:

у квітні 2020 року, більш точного часу встановити не сталося можливим, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи на меті отримати прибуток від протиправної діяльності, без отримання відповідних дозволів та ліцензій створив пункт для незаконного зберігання незаконно виготовлених підакцизних товарів у виді палива з метою його подальшого збуту на земельній ділянці кадастровий номер :01:029:0021, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_5 у квітні 2020 року отримав у ОСОБА_6 , який був не обізнаний у протиправній діяльності останнього, у тимчасове користування спеціальне обладнання у виді двох модульних АЗС контейнерного типу №1, №2 зеленого та сірого кольору, цистерни газового палива №511 з колонкою 2016 року виготовлення, що належать ОСОБА_6 , та розмістив їх на території вищевказаної земельної ділянки, з метою подальшого прийому, зберігання та відпуску паливо-мастильних матеріалів, без отримання відповідних дозволів та ліцензій на зайняття такою діяльністю.

Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в редакції №2628-VIII від 23.11.2018 року з 01.07.2019 року запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

Так, статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних запоїв, тютюнових виробів та пального» визначено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п ять років.
Суб`єкт господарювання мас право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності в них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Відповідно до пункту 3 «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року (із змінами від 04.12.2019 року) роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Пунктом 10.2.4 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» забороняється приймати нафтопродукти у разі: -неналежного оформлення або відсутності ТТН; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.

Частиною 2 ст.50 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до вимог ст.215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що для ведення господарської діяльності пов`язаної з придбанням, зберіганням та реалізацією підакцизних товарів у виді палива необхідна державна реєстрація, як суб`єкта господарської діяльності, та необхідна наявність відповідних дозволів, ліцензій на таку діяльність, ігноруючи зазначені вимоги законодавства України, діючи умисно, з корисливим мотивом, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не зареєструвавшись як суб`єкт підприємницької діяльності та не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами (паливом), у травні 2020 року, більш точного часу не сталося можливим встановити, здійснив незаконне придбання з метою подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів - пального, шляхом його придбання у невстановлених осіб без відповідних супровідних документів про походження та якість продукції, за власні готівкові кошти, а саме: дизельного палива об`ємом 3 800 літрів, бензину А-92 об`ємом 3 000 літрів та скрапленого газу об`ємом 1 440 літрів, з метою подальшого їх збуту, та помістив його на зберігання до раніше підготовленого спеціального обладнання у виді двох модульних АЗС контейнерного типу зеленого та сірого кольору та цистерни газового палива №511 з колонкою 2016 року виготовлення, призначених для прийому, зберігання та відпуску паливо-мастильних матеріалів, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :01:029:0021 за адресою: АДРЕСА_2 .
У подальшому, обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, у період часу з травня 2020 року по 18 червня 2020 року, більш точного часу не сталося можливим встановити, здійснив незаконне зберігання з метою подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів у виді пального, а саме: дизельного палива об`ємом 3 800 літрів, бензину А-92 об`ємом 3 000 літрів та скрапленого газу об`ємом 1 440 літрів, шляхом його зберігання у раніше підготовленому спеціальному обладнанні у виді двох модульних АЗС контейнерного типу зеленого та сірого кольору та цистерни газового палива № 511 з колонкою 2016 року виготовлення, призначених для прийому, зберігання та відпуску паливо-мастильних матеріалів, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :01:029:0021 за адресою: АДРЕСА_2 .

Вилучене 18.06.2020 року слідчими СУ ГУ ДФС у Київській області у обвинуваченого ОСОБА_5 пальне за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: дизельне паливо 3 800 літрів, бензин А-92 3 000 літрів та скраплений газ 1 440 літрів є незаконно виготовленими підакцизними товарами - пальним, яке не відповідає вимогам ДСТУ, а саме: зразки дизельного пального за фракційним складом не відповідає вимогам нормативної документації ДСТУ 7688:2015 Паливо дизельне Євро. Технічні умови»; зразки бензину А-92 за фракційним окладом не відповідає вимогам нормативної документації ДСТУ 7687:2015 Бензини автомобільні ЄВРО. Технічні умови».
12.08.2020 року в місті Києві між прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000083 від 16.07.2020 року, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони, на підставі ст.468, 469, 472 КПК України в приміщенні прокуратури Київської області за адресою: місто Київ, вулиця Л.Українки, 27/2, з урахуванням положень ст.470 КПК України, а саме: ступеню та характеру сприяння обвинувач ого у проведенні досудового розслідування у даному кримінальному провадження, характеру і тяжкості підозри, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового розгляду провадження, та з урахуванням вимог п.9 ч.2 ст.52 КПК України, за участю захисника ОСОБА_4 (свідоцтво №3818 від 30.07.2009 року, адреса листування: 08001, смт Макарів, Київської області, а/с-11), уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.204 КК України, а саме: незаконне придбання з метою збуту та незаконному зберіганні з цією метою незаконно виготовленого пального.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ять тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 93500.00 гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів: - дизельного палива об`ємом 3 800 літрів,- бензину А-92 об`ємом 3 000 літрів, - скрапленого газу об`ємом 1 440 літрів.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст..468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, який згідно до вимог ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати за проведену судову експертизу в сумі 4903.20 гривень підтягають стягненню з винного.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись вимогами ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 12.08.2020 року, яка укладена в місті Києві між прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України управління нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами прокуратури Київської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000083 від 16.07.2020 року, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншої сторони, на підставі ст.468, 469, 472 КПК України в приміщенні прокуратури Київської області за адресою: місто Київ, вулиця Л.Українки, 27/2, з урахуванням положень ст.470 КПК України, а саме: ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування у даному кримінальному провадження, характеру і тяжкості підозри, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового розгляду провадження, та з урахуванням вимог п.9 ч.2 ст.52 КПК України, за участю захисника ОСОБА_4 (свідоцтво №3818 від 30.07.2009 року, адреса листування: 08001, смт Макарів, Київської області, а/с-11).

Обвинуваченого ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, та призначити, узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ять тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 93500.00 гривень з конфіскацією та знищенням незаконного виготовлених товарів: - дизельного палива об`ємом 3 800 літрів,- бензину А-92 об`ємом 3 000 літрів, - скрапленого газу об`ємом 1 440 літрів.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 судові витрати за проведену судову експертизу в розмірі 4903.20 гривні на користь Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, місто Львів, вулиця Липинського, 54, 79024.

Речові докази: - контейнер №1 з цистерною для зберігання дизельного пального в середині зеленого кольору; - контейнер №2 з цистерною для зберігання бензину в середині сірого кольору; - газовий модуль №511 об`ємом 4.85 тони, повернути ОСОБА_6 .

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя