Справа №686/23/15
Провадження №1-в/127/324/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Засуджений ОСОБА_3 пояснив, що на даний час відбуває покарання згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року. Просив суд зарахувати у строк покарання строк його перебування в СІЗО в м. Києві з 06.01.2016 року по 04.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі згідно вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року. Згідно якого, строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 13.02.2015 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 29.06.2006 року по 07.07.2006 року, та з 14.11.2014 року по 12.02.2015 року включно. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2016 року зараховано ОСОБА_3 строк його перебування під вартою з 29.06.2006 року по 07.07.2006 року, та з 14.11.2014 року по 06.07.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зарахування у строк покарання строку перебування під вартою було відмовлено. З часу набрання вироком законної сили строк попереднього ув`язнення припиняється і засуджений починає відбувати призначене судом покарання, а тому в задоволенні клопотання просить відмовити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції згідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону зазначено, що цей закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Згідно п. 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Статтею 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень розділу І Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Верховний Суд у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 зробив правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), зокрема вказав, що положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України. Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII). Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

В судовому засіданні встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 13.02.2015 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 29.06.2006 року по 07.07.2006 року, та з 14.11.2014 року по 12.02.2015 року включно.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 06.07.2015 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року залишено без змін.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року набрав законної сили 06.07.2015 року та звернутий до виконання.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2016 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 06.07.2015 року залишено без змін.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Засуджений ОСОБА_3 просить суд зарахувати у строк покарання строк його перебування в Київському слідчому ізоляторі з 06.01.2016 року по 04.03.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Однак, в судовому засіданні встановлено, що вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.02.2015 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено рахувати з 13.02.2015 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 29.06.2006 року по 07.07.2006 року, та з 14.11.2014 року по 12.02.2015 року включно.

Крім того, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2016 року зараховано ОСОБА_3 строк його перебування під вартою з 29.06.2006 року по 07.07.2006 року, та з 14.11.2014 року по 06.07.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зарахування у строк покарання строку перебування під вартою було відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.12.2019 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2019 року залишено без змін.

Суд зазначає, що з часу набрання вироком законної сили засуджений починає відбувати призначене судом покарання.

Враховуючи викладене, строк з 06.01.2016 року по 04.03.2016 року не підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки ОСОБА_3 відбував покарання, та цей період часу не можливо вважати попереднім ув`язненням.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 5, 72 КК України, ст. ст. 8, 369-372, 376, 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього Закону України від 26.11.2015 року № 838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя