Справа № 615/978/20
Провадження № 1-кп/615/129/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області кримінальне провадження №0000227 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ков`яги Валківського району Харківської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, що офіційно не працює, не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,

його представника ОСОБА_7 ,

встановив:

14.06.2020 року близько 16:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні літньої кухні за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , разом із співмешканкою ОСОБА_8 та племінником ОСОБА_6 , стоячи біля кухонного столу почав роботи зауваження останньому, який сидів на стільці поряд, з приводу того, що він не допомагає по господарству.

На ґрунті словесних образ між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла раптова словесна сварка, в ході якої ОСОБА_6 дав ляпаса долонею правої руки по лівій щоці ОСОБА_3 , що обурило останнього та він відійшов. В цей час у ОСОБА_3 на ґрунті особистої образи виник прямий злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_3 , діючи умисно, передбачаючи і свідомо розуміючи можливість настання наслідків у виді отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_6 , взяв у праву руку дерев`яний молоток з ручкою (киянку), що знаходився на підлозі під стільцем в коридорі поруч з приміщенням кухні та підійшов до ОСОБА_6 , який продовжував сидіти на стільці в кухні, стоячи в положенні навпроти нього, наніс ОСОБА_6 вузькою частиною дерев`яного молотка з ручкою (киянкою) два удари в ліву скронево-тім`яну ділянку голови зі значною силою.

Від нанесених ударів дерев`яним молотком у ОСОБА_6 з голови пішла кров, побачивши яку, ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії та викликав швидку і поліцію, оскільки потерпілий втратив свідомість.

В результаті своїх протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді гострої відкритої проникаючої тяжкої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, тяжкого ступеню з формуванням епідуральної гематоми лівої скронево-тім`яної ділянки, травматичного субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому скроневої та тім`яної кісток зліва та множинні забиті рани тім`яної, скроневої та потиличної ділянок зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та вказав, що дійсно вчинив злочин за викладених вище обставин через особисту образу.

Пояснив, що проживає в батьківському домоволодінні, частину якого отримав у спадщину, інша частина належить потерпілому після смерті матері рідної сестри обвинуваченого, але не оформив документи у нотаріуса. До трагедії проживали разом у флігелі, а зараз проживають окремо: ОСОБА_6 у житловому будинку, а він із співмешканкою у флігелі. Враховуючи, що у ОСОБА_9 відсутній зір, не мав можливості працевлаштуватися, оскільки доглядав за нею. Фактично один змушений робити домашню роботу: обробляти огород, приносити воду. До цього не працював, так як доглядав за батьками, які потребували сторонньої допомоги. Проживає за рахунок доходів з огороду, найму у людей, пенсії співмешканки, якій 70 років. З племінником раз у місяць відбувалися сварки з побутових питань, в ході яких він давав ляпаси обвинуваченому.

14.06.2020 року співмешканка готувала їсти, ОСОБА_6 сидів за столом, а він стояв поряд, коли зробив зауваження, щоб останній допоміг по господарству або пішов заробити продуктів харчування по найму у людей. У відповідь він вдарив рукою по обличчю, після чого обвинувачений взяв дерев`яний молоток під стільцем у коридорі, який був зроблений ще батьком та зберігався для розбивання солі, яким вдарив ОСОБА_6 2 рази у тім`яну частину голови. Оскільки той втратив свідомість, відразу викликав швидку та поліцію, після чого чекав їх приїзду. Наполягав, що до машини ШМД потерпілого вели під руки, він був у свідомості. Лише в судовому засіданні дізнався про інвалідність племінника в результаті спричинених ним ударів. Визнав позов потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, розмір моральної шкоди вважає необґрунтованим, оскільки навпаки потерпілий тривалий час бив його і продовжує бити. Оцінив завдану ним моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Під час вчинення злочину був випивший.

Потерпілий ОСОБА_6 вказав, що після закінчення школи постійно працював в друкарні м. Харкова, де проживав. На вихідні приїжджав на вказане домоволодіння, де проживала бабуся, яка жалілася, що обвинувачений відбирає пенсію, тому пред`являв йому претензії та давав ляпаса, оскільки він витрачав гроші на спиртне. Через карантин підприємство припинило діяльність, тому в березні приїхав проживати до смт. Ков`яги. 14.06.2020 року близько 15:00 год. додому прийшов дядько та почав запитувати, чому я сиджу вдома, щоб йшов робити. Така фраза його образила, так як дядько не працює більше 20 років, тому дав ляпаса, після чого відвернувся, оскільки думав, що конфлікт вичерпаний. Але в подальшому втратив свідомість, тому нічого не пам`ятає, отямився у лікарні. Підтвердив, що киянка постійно лежала в галереї за 2-3 кроки від нього. На лікуванні перебував 3 тижні в Обласній лікарні та 3 місяці в районній лікарні. Оформив ІІ групу інвалідності, але через травми не може працевлаштуватись, зокрема через відсутність кісток в тім`яній частині голови, що лякає роботодавців. Потрібно вживити пластину, яка коштує 50 000 грн., але через відсутність коштів зробити цього не може, що завдає моральних страждань.

Звернув увагу, що ОСОБА_3 постійно відбирав пенсію у бабусі, в зв`язку з чим, на його погляд, заслужено отримує ляпаси, а зараз проживає за рахунок пенсії ОСОБА_9 . Крім того, дядько вирізав всі труби опалення в житловому будинку, чим створив неможливі умови для проживання, потерпілий змушений користуватися обігрівачем. Виручені кошти витратив на великий борг у магазині за випивку.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 12-14/104-Важ/20 від 26.08.2020 року у потерпілого ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді гострої відкритої проникаючої тяжкої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, тяжкого ступеню з формуванням епідуральної гематоми лівої скронево-тім`яної ділянки, травматичного субарахноїдального крововиливу, лінійного перелому скроневої та тім`яної кісток зліва та множинні забиті рани тім`яної, скроневої та потиличної ділянок зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Враховуючи, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 послідовні, об`єктивні, що він визнав свою вину та розмір матеріальної шкоди повністю, щиро розкаявся, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження в судовому засіданні інших доказів у кримінальному провадженні на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнано недоцільним.

Дії ОСОБА_3 , які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженню, небезпечному для життя в момент заподіяння, суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні виду та міри покарання, суд, виходячи з вимог ст.65 КК України, з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових правопорушень враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Досліджені дані про особу ОСОБА_3 свідчать, що він проживає разом зі співмешканкою ОСОБА_8 та племінником ОСОБА_6 за місцем реєстрації у власному домоволодінні, вживає спиртні напої. На даний час проживає за рахунок домашнього господарства та тимчасових заробітків у людей по найму. За місцем проживання характеризується позитивно. За наявною інформацію на обліку у лікаря психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, не судимий. Алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби та їх аналоги не вживає. Має позитивні плани на майбутнє, влаштуватися на постійну роботу, утримувати домашнє господарство, доглядати за співмешканкою. Із інформації Валківського РВК №4/910 від 15.06.2020 року, ОСОБА_3 прийнятий на військовий облік військовозобов`язаних Валківського РВК. До адміністративної або кримінальної відповідальності ОСОБА_3 не притягувався

З огляду на викладене, встановлені судом обставини кримінального провадження, досліджені судом дані про особу обвинуваченого, з урахуванням його відношення до наслідків вчинення злочину та поведінки під час досудового розслідування та судового розгляду свідчать про наміри виправитися та не становить суттєвої небезпеки для суспільства.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, у відповідності до положень ст.66 КК України суд враховує визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання, передбачених ст.67 КК України, не виявлено.

За таких обставин, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, наведені дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих, суд доходить висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України, проти чого потерпілий та його представник не заперечували.

Потерпілий ОСОБА_6 заявив цивільний позов, в якому просить стягнути на його користь з обвинуваченого 5614,50 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 15.06.2020 року по 27.06.2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Обласній клінічній лікарні м. Харкова, де йому була проведена багаточасова хірургічна операція під наркозом з видалення епідуральної гематоми лівої тім`яної ділянки головного мозку. Тривалий час потерпілий не міг вставати з ліжка. Оскільки він сирота, нема кому про нього піклуватися, тому було дуже важко.

Після лікування в Обласній клінічній лікарні м. Харкова з 27.06.2020 року по 26.08.2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Валківській ЦРЛ. Всього знаходився на стаціонарному лікуванні близько 3-х місяців і витратив на придбання медикаментів 5614,50 грн. згідно чеків, які зміг зібрати, що підтверджує суму матеріальної шкоди, яку завдав йому ОСОБА_3 .

Моральна шкода, на погляд потерпілого, полягає у неймовірному душевному потрясінні та тяжких душевних стражданнях біль, неможливість самостійно обслуговувати себе, безсоння, страх перед майбутнім. На голові після операції залишився кістковий дефект. В компенсацію моральних страждань бажає отримати від обвинуваченого 100 000 грн.

23.12.2020 року представник потерпілого ОСОБА_7 уточнила позовні вимоги та вказала, що після отримання ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень він став інвалідом, зазнав великих фізичних, душевних та психічних страждань. Крім того, на її думку, необхідно враховувати, що ОСОБА_3 єдиний родич ОСОБА_6 , інших близьких немає, потерпілий проживає в одному домоволодінні з обвинуваченим, іншого житла не має. У зв`язку із інвалідністю ОСОБА_6 на даний час не може влаштуватися на роботу, а інших доходів не має. Вважає, що сума в компенсацію моральної шкоди обґрунтована та адекватна спричиненій шкоді.

Суд враховує, що шкода, завдана майну фізичної особи згідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Дослідивши надані потерпілим квитанції, судом встановлено, що на придбання медикаментів потерпілим сплачено 5614,50 грн., тому позов щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню, як підтверджений документально та визнаний обвинуваченим.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Суд приймає до уваги, що у зв`язку із ушкодженням здоров`я, заподіяного вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, ОСОБА_6 була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя та інших негативних явищах.

У відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що заявлений потерпілим позов в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно наданої прокурором ухвали слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 16.06.2020 року в даному кримінальному провадженні накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме дерев`яний молоток з ручкою, 3 змиви речовини бурого кольору.

В судовому засіданні прокурор просив зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді та вирішити питання щодо речових доказів в порядку ст.100 КПК України: медичну документацію повернути до мед установ, молоток та змиви знищити.

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що в подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба суд доходить висновку про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 16.06.2020 року.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, яка передбачає, що майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується; речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення повертаються власнику (законному володільцю).

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувався. Враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого та його процесуальну поведінку під час розгляду судового провадження, суд не вбачає підстав для застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу через відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5-ти років позбавлення волі.

В силу ст.75 КК України від відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити з випробуванням строком на 3 роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5614,50 грн., моральної шкоди 100 000 грн.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Валківського районного суду Харківської області від 16.06.2020 року.
Речові докази: амбулаторні карти хворого №№1595,1533 повернути до КНП «Валківська ЦРЛ», амбулаторну карту хворого №9.7177, 2 рентген знімки №4488 повернути до КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня», дерев`яний молоток з ручкою (киянку), 3 змиви речовини бурого кольору знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1