Провадження №: 1-кс/752/9280/20
У Х В А Л А
Так, ОСОБА_4 є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» та володіє часткою у статутному капіталі вартістю 18 700 000 грн., що становить 50% статутного капіталу ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД». Інша частка у такому ж розмірі належить ОСОБА_5 . Витяг з Єдиного державного реєстру та копія Статуту на підтвердження зазначених обставин надані до матеріалів кримінального провадження.
Станом на час вчинення незаконної реєстрації статутний капітал ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» складав 37 400 000 (тридцять сім мільйонів чотириста тисяч) гривень. За наслідками незаконної реєстраційної дії зменшений розмір статутного капіталу Товариства на 13 999 580 грн., затверджено статутний капітал Товариства у розмірі 23 400 420 грн. та зменшено розмір частки учасника ОСОБА_4 у статутному капіталі ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» з 50% (18 700 000 грн.) до 20,09% у розмірі 4 70 420,00 грн.
Оскаржувана реєстраційна дія вчинена з грубим порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (далі Закон про ТОВ), Статуту Товариства з огляду на викладене мною в заяві про вчинення кримінального правопорушення і цивільному позові.
Зокрема, 27.10.2020 у Загальних зборах Товариства, якими прийнято рішення, на підставі якого вчинено протиправну реєстраційну дію, приймав участь тільки один учасник ОСОБА_5 , яка володіє 50% від загального розміру статутного капіталу Товариства. ОСОБА_4 , як другий учасник Товариства, який також володіє 50% від загального розміру статутного капіталу Товариства, у вказаних Загальних зборах Товариства участі не приймав.
Учасник ОСОБА_5 одноособово прийняла рішення з шостого питання порядку денного загальних зборів, яким зменшила розмір статутного капіталу Товариства та розмір частки ОСОБА_7 у ньому.
Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
У свою чергу, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 30 Закону про ТОВ до компетенції загальних зборів учасників товариства належить зміна розміру статутного капіталу товариства.
Крім рішення про зменшення розміру статутного капіталу Товариства Загальними зборами Товариства 27.10.2020 було прийнято рішення й про зменшення розміру частки ОСОБА_4 у статутному капіталі Товариства, що фактично є рішенням про перерозподіл часток учасників товариства, оскільки за його результатами співвідношення часток учасників Товариства змінилося: частка ОСОБА_4 тепер становить 20,09 % статутного капіталу Товариства, частка ОСОБА_5 - 79,91% статутного капіталу Товариства.
Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону про ТОВ рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» до компетенції загальних зборів учасників товариства належить перерозподіл часток між учасниками Товариства у випадках, передбачених цим Законом.
Враховуючи викладене, у Загальних зборів учасників Товариства, які були проведені 27.10.2020, були відсутні повноваження для прийняття рішення про зменшення статутного капіталу Товариства на 13 999 580 грн., та затвердження нового розміру статутного капіталу та про зменшення частки ОСОБА_4 та перерозподіл часток учасників Товариства, оскільки таке рішення було прийнято за наявності учасника, що володіє 50% від загальної кількості голосів, тоді як для прийняття такого рішення необхідно 75% та 100% загальної кількості голосів усіх учасників відповідно.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» підставою для відмови у державній реєстрації є те, що документи суперечать вимогам Конституції та законів України.
Оскільки Протокол № 27/10/2020 Загальних зборів учасників ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» від 27.10.2020 не відповідає вимогам Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», державний реєстратор мав прийняти рішення про відмову у державній реєстрації на підставі п. 5 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Зазначеними вище кримінально-протиправними діями ОСОБА_5 . ОСОБА_4 спричинено шкоду у розмірі 13 999 580 грн., крім того ОСОБА_4 позбавлений права впливати на управління ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» в зв`язку із зменшенням належної ОСОБА_4 частки в статутному капіталі Товариства з 50% до 20,09%.
Також, оскільки ТОВ «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» є учасником TOB «3ЛГ3 «Златогор», TOB «Шполянська кондитерська фабрика», TOB «Лайткор Груп», бенефіціарним власником TOB «Світ Ласощів» та володіє акціями Приватного акціонерного товариства «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» (на підтвердження цих обставин до матеріалів провадження надані відповідні витяги з ЄДР) - у відповідному пропорційному відношенні на 29,09 % (50% - 20,09%) зменшилась частка ОСОБА_4 як кінцевого бенефіціарного власника у статутних капіталах вказаних товариств. Внаслідок чого йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 19 799 921,80 грн.
Предстаник цивільного позивача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, подали заяви з проханням розглядати клопотання в їх відсутність.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Вивчивши клопотання, матеріали надані слідчому судді на обґрунтування клопотання, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно пункту 4 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У даному випадку у відповідності до ч. 6 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на викладені обставини, на даній стадії досудового розслідування, існують ризики передачі майна третім особам, що ускладнить відновлення порушених майнових та інших прав цивільного позивача.
Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а такими заходами в тому числі є арешт майна.
На даному етапі провадження до завдань суду не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.
За змістом ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства, держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного, неупередженого розслідування і судового розгляду.
Зазначені положення кримінального процесуального закону також узгоджуються і з практикою Європейського суду з прав людини, у відповідності до якої володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антріш проти Франції» 22.09.1994 р. та у справі «Кушоглу проти Болгарії» 10.05.2007 р.). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» 23.09.1982р.). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення ЄСПЛ у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» 21.02.1986 р.).
Слідчий суддя в даному випадку враховує вимоги ч. 3 ст. 132, ч. 6 ст. 170 КПК України та виходить з принципу змагальності, відповідно до якого кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Представником цивільного позивача адвокатом ОСОБА_3 не доведено слідчому судді відповідними доказами необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст 170 КПК України.
Відсутні і інші підстави,передбачені частиною першої статті 170 КПК України, для накладення арешту на вказане вище майно.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання цивільного позивача з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРУС-ІНВЕСТБУД» (код юридичної особи в ЄДРПОУ), а саме:
- на частку ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , що становить 29,01% статутного капіталу;
- на частку ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 (розмір внеску у статутний капітал 4 700 420 (чотири мільйони сімсот тисяч чотириста двадцять) гривень 00 копійок ), що становить 20,09% статутного капіталу.
Заборонити державному реєстратору здійснювати державну реєстрацію змін
до установчих документів, а також змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо зміни учасників та розміру їхніх часток в статутному капіталі:
- Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРУС-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: