Провадження № 1кп/202/389/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участюсекретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого - ОСОБА_7
цивільних відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000290 від 19.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, неодружений, має базову середню освіту, студент 2 курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «ДДЦПТО», на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2020 року, приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи на другому поверсі недобудованої будівлі, розташованої між будинком « АДРЕСА_2 , разом із раніше знайомим ОСОБА_6 . Під час розмови, між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт.
Так, в цей же день, близько о 13:40 годині, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, стоячи обличчям в безпосередній близькості до ОСОБА_6 , кулаком своєї правої руки, наніс останньому один удар в скроневу частину голови зліва, від якого ОСОБА_6 не втримавши рівновагу впав обличчям до підлоги.
Далі, ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, стоячи зверху над ОСОБА_6 , який лежав в положенні обличчям до підлоги, своєю правою ногою взутою в кросівок, наніс один удар в область носа потерпілого, та один удар в область щелепи ліворуч.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №905е від 27.03.2020 року, в результаті злочинних дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: перелому коронкової частини 1-го та 2-го зубів на верхній щелепі ліворуч, крововиливу та садна в проекції верхньої губи ліворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу та садна в проекції верхньої губи ліворуч, внутрішньо-шкіряного крововиливу в скроневій області ліворуч волосистої частини голови, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу зі зміщенням відламків, внутрішньо-шкіряного крововиливу та садна на спинці носу, синця на верхній повіці лівого ока, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день).
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 вину свою в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 125 КК України визнав повністю, суду пояснив, що 16.02.2020 року він разом із друзями перебував біля недобудованої будівлі, де ОСОБА_6 поцілив у нього сніжкою, і хоча останній в нього не попав, обвинувачений це сприйняв як погрозу. Після цього, ОСОБА_7 підійшов до потерпілого та вдарив його рукою в обличчя, а коли той впав на землю, наніс йому удари ногою.
Цивільний позов визнав частково.
Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що 16.02.2020 року, приблизно о 16:00 годині він гуляв з товаришами на території покинутої будівлі, де потерпілий зліпив сніжку і кинув її у сторону, але вона випадково пролетіла поруч з обвинуваченим, який прийняв це за образу і почав бити ОСОБА_6 , а саме, наніс йому удар в голову рукою, а коли ОСОБА_6 впав від ударів на землю, почав бити його ногами, після чого потерпілий втратив свідомість, але навіть після цього ОСОБА_7 наносив йому удари ногами. Після отриманих травм, потерпілий знаходився на лікуванні.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 24 404,28 гривень, які він просив стягнути з обвинуваченого через те, що після нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень, він витрачав кошти на лікування, та моральної шкоди у сумі 5000 грн., яка виразилась у моральних стражданнях через завдану шкоду здоров`ю.
Судом досліджено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.02.2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 звернувся до поліції з проханням застосувати заходи до ОСОБА_7 , який мешкає у гуртожитку по АДРЕСА_3 , у зв`язку з тим, що останній 16.02.2020 року спричинив ОСОБА_6 фізичний біль, заподіявши легкі тілесні ушкодження.
В судовому засіданні досліджено висновок експерта №752е від 11.03.2020 року із схемою до нього, відповідно до якого ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носу зі зміщенням відламків, внутрішньо-шкіряного крововиливу на спинці носу по центру з переходом дещо праворуч та ліворуч, та садна на спинці носу ліворуч на тлі крововиливу, синця на верхній повіці лівого ока; внутрішньо-шкіряного крововиливу в скроневій області ліворуч волосистої частини голови; перелому коронкової частини 1-го та 2-го зубів на верхній щелепі ліворуч, крововиливу на червоній каймі верхньої губи ліворуч з переходом на слизову оболонку відповідно та садна на слизовій оболонці верхньої губи ліворуч (на тлі крововиливу).
Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися від не менш як 3-х механічних дій тупого твердого предмету (предметів), яким могла бути і рука (кулак), і нога або інший предмет з аналогічними властивостями. Тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення за медичною допомогою у лікувальні заклади. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження не є небезпечними для життя, так як не спричинили загрозливі для життя явища.
В судовому засіданні досліджено висновок експерта №905е від 26.03.2020 року, відповідно до якого, враховуючи характер, локалізацію (тілесні ушкодження на голові та обличчі) та кількість виявлених у нього тілесних ушкоджень, а також відсутність останніх на інших виступаючих частинах тіла, можливо вказати, що вони є не характерними для спричинення їх при падінні з висоти власного зросту та ударі об предмет з обмеженою контактуючою поверхнею.
Судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 15.04.2020 року з фототаблицею до нього, який було проведено за участю двох понятих та свідка ОСОБА_9 , під час якого останній пояснив, що 16.02.2020 року ОСОБА_7 , перебуваючи у безпосередній близькості з потерпілим ОСОБА_6 , що зазначив за допомогою статиста та вказав, як обвинувачений вдарив кулаком своєї правої руки у ліву сторону щелепи ОСОБА_6 . Після даного удару потерпілий впав на землю, та знаходячись у положенні спиною до землі, повернувся на правий бік. Потім свідок за допомогою статиста, який перебував у положенні стоячи на колінах, вказав, як ОСОБА_7 наніс своєю лівою ногою близько трьох ударів в область обличчя.
Після чого, свідок ОСОБА_9 вказав за допомогою статиста, який знаходився у положенні стоячи на колінах, як обвинувачений наніс ще один удар кулаком своєї правої руки в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , а саме приблизно у скроневу частину голови.
Судом також досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 15.04.2020 року з фототаблицею до нього, який було проведено за участю двох понятих та свідка ОСОБА_10 , під час якого останній вказав, як того дня, а саме 16.02.2020 року, ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_6 , штовхнув його у груди, і пішов у інший бік від нього. В той же час, ОСОБА_6 почав наздоганяти обвинуваченого, і в той момент, коли останнього хтось окликнув, він різко обернувся і зробив крок в сторону, потерпілий перечепився через нерівну підлогу та впав. Дані дії свідком було відображено за допомогою статиста.
Судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 15.04.2020 року з фототаблицею до нього, який було проведено за участю двох понятих та свідка ОСОБА_11 , під час якого останній пояснив, що 16.02.2020 року ОСОБА_7 , перебуваючи у безпосередній близькості з потерпілим ОСОБА_6 , що зазначив за допомогою статиста та вказав, як обвинувачений наніс один удар кулаком своєї правої руки в область щелепи ОСОБА_6 , після чого останній впав на підлогу обличчям до землі. Потім ОСОБА_11 за допомогою статиста, який знаходився в положенні стоячи на колінах, впершись руками в землю, вказав, як ОСОБА_7 наніс два послідовних удари своєю правою ногою в область обличчя ОСОБА_6 , який перебував у положенні лежачи обличчям до землі. Далі, свідок показав на статистові, як ОСОБА_7 , не зупиняючись на досягнутому, наніс один удар кулаком своєї лівої руки в область голови, а саме потилиці ОСОБА_6 .
В судовому засіданні досліджено висновок експерта №1091е від 27.04.2020 року, відповідно до якого локалізація та характер виявлених тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_6 в області обличчя та голови не суперечить механізму їх утворення, на який вказують свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в ході проведення слідчих експериментів за їх участю.
Судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 19.03.2020 року з фототаблицею до нього, який було проведено за участю двох понятих та потерпілого ОСОБА_6 , під час якого останній пояснив, що 16.02.2020 року близько 16:30 години, він разом зі своїми товаришами після гри у футбол пішли до покинутого будинку, який розташований у АДРЕСА_4 . Коли вони прийшли на територію вказаного будинку, потерпілий слухав музику, яку увімкнув музику на своїй колонці, а потім разом з хлопцями вони пішли на другий поверх даного покинутого будинку. Потім він зліпив сніжку і кинув її в сторону вибитого вікна, але вона пролетіла біля ОСОБА_7 і останній прийняв це за образу (так, наче ОСОБА_6 навмисно кинув її у його сторону і хотів у нього попасти). В той момент, коли потерпілий почав повертатися в інший бік, ОСОБА_7 кулаком своєї правої руки наніс йому удар в область лівої скроні, від чого потерпілий втратив свідомість та впав обличчям до підлоги. Після чого, потерпілий знаходився без свідомості і зі слів товариша ОСОБА_12 йому відомо, що ОСОБА_7 знову наніс йому ще один удар своєю правою ногою в область носу та один удар своєю правою ногою в область лівої сторони щелепи.
За допомогою статиста, потерпілий ОСОБА_6 відтворив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, а саме вказав, як у зазначені вище час та місці, ОСОБА_7 , перебуваючи в безпосередній близькості, наніс йому один удар кулаком своєї правої руки в область лівої скроні. Від даного удару потерпілий втратив рівновагу та впав на підлогу обличчям до землі. Після чого, потерпілий за допомогою статиста, який перебував у положенні стоячи, вказав правою рукою, як ОСОБА_7 наніс йому один удар своєю правою ногою в область носу та ще один удар своєю правою ногою в область лівої щелепи потерпілого. Далі, ОСОБА_6 , перебуваючи у положенні лежачи, показав на статистові, який перебував у положенні стоячи, як ОСОБА_7 наніс потерпілому один удар своєю правою рукою (кулаком) в область лівої сторони голови.
Суд допитав обвинуваченого, потерпілого, дослідив матеріали, що характеризують обвинуваченого, висновки експертиз та протоколи проведення слідчих експериментів та дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується задовільно.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд вважає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді громадських робіт, з урахуванням положень, зазначених в статті 100 КК України щодо призначення покарання у вигляді громадських робіт неповнолітнім. Саме таке покарання, на думку суду буде не тільки карою, а й буде сприяти виправленню обвинуваченого.
Позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, в розмірі, документально підтверджених витрат - 904.28 грн.
Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування витрат на лікування, суд виходить з того, що за ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
ОСОБА_7 , як особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я ОСОБА_6 , на підставі ч. 1 ст. 1195 ЦК України зобов`язаний відшкодувати останньому додаткові витрати, викликані необхідністю придбання ліків.
Витрати ОСОБА_6 на придбання ліків на суму 568 та 336.28 грн. підтверджені дослідженими судом копіями фіскальних чеків, а тому позовні вимоги в частині вказаних витрат на ліки підлягають задоволенню.
Що стосується майбутніх витрат, які можуть будуть понесені потерпілим, то позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до вимог зазначеного вище закону, стягненню підлягають понесені потерпілим витрати на лікування.
Суд вважає доведеним поза всяким розумними сумнівом факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_6 , яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього та фізичному болю і стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я.
Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, за наявності його вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.
З врахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розміром грошового відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого на користь ОСОБА_6 , необхідним та достатнім за вказаних обставин є саме 5 000 грн.
Як на час заподіяння шкоди так і на час постановлення вироку суду Котлярець є неповнолітнім, тому його відповідальність за завдану шкоду настає на підставі статті 1179 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Відповідно до частини другої статті 1179 ЦК України, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Речові докази суду не надавались.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395, ст. 100 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 904, 28 гривень.
Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`яти тисяч) гривень.
А всього стягнути 5904.28 коп.
У разі відсутності у неповнолітнього ОСОБА_7 коштів та майна стягнути 5904 грн. з його батьків ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1