Номер провадження: 11-кп/813/1657/20
Номер справи місцевого суду: 2-108/2000
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.05.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про скасування за виключними обставинами вироку судової колегії по кримінальним справам Одеського обласного суду, від 12.10.2000 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, за п.п. «б», «г», «ж» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі, -

встановив:

Короткий зміст оскарженого вироку.
Оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про скасування за виключними обставинами вироку судової колегії по кримінальним справам Одеського обласного суду, від 12.10.2000 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, за п.п. «б», «г», «ж» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі.

Підставою для відмовлення у задоволенні заяви ОСОБА_8 про скасування за виключними обставинами вироку стало подання такої заяви поза межами встановлено строку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не погоджуючись з оскарженою ухвалою, стверджує про порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, посилається на дати вчинення злочинів, які не були враховані судом першої інстанції, відсутність чинності положень закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, а також на факт того, що про можливість звернення із заявою йому стало відомо лише у 2020 році.

За таких обставин, засуджений ОСОБА_8 просить скасувати оскаржену ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.05.2020 року, та поновити процесуальний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор просила скасувати оскаржену ухвалу та направити справу на новий судовий розгляд.

Захисник у судовому засіданні апеляційного суду просила скасувати оскаржену ухвалу та направити справу на новий судовий розгляд.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши прокурора, захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, оскаржена ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду, з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

-неповнота судового розгляду;

-невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

-істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

-неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Апеляційним судом встановлено, що розгляд заяви засудженого ОСОБА_8 про скасування за виключними обставинами вироку судової колегії по кримінальним справам Одеського обласного суду, від 12.10.2000 року, проводився без участі заявника, захисника, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 КК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Відповідно до п. 18 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Кримінального кодексу України в редакції 2001 року, при вирішенні питання про віднесення злочинів, передбачених Кримінального кодексу України в редакції 1960 року, які були вчинені до набрання чинності Кримінального кодексу України в редакції 2001 року, до злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжких або особливо тяжких слід керуватися ст. 12 Кримінального кодексу України в редакції 2001 року, якщо це пом`якшує кримінальну відповідальність осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим КК.

Враховуючи, що ОСОБА_8 засуджено до довічного позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого п.п. «б», «г», «ж» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року), який, відповідно до ст. 12 КК України (в редакції 2001 року), відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, участь захисника при розгляді заяви засудженого ОСОБА_8 є обов`язковою.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безкоштовно.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 13 Конвенції передбачено право на ефективний засіб юридичного захисту, який передбачає, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Крім того, відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 49 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд зобов`язані забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні, якщо відповідно до вимог статті 52 цього Кодексу участь захисника є обов`язковою, а підозрюваний, обвинувачений не залучив захисника.

Таким чином, з огляду на відсутність в судовому засіданні учасників судового розгляду, зокрема захисника, апеляційний суд приходить до висновку про порушення права на захист, передбаченого Конституцією України та Конвенцію, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і тягне скасування судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, оскаржена ухвала Малиновського районного суду м. Одеси підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Згідно з положеннями п. 6) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 49, 52, 370-372, 376, 404, 407-409, 412-415, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовільнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 25.05.2020 року, якою було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_8 про скасування за виключними обставинами вироку судової колегії по кримінальним справам Одеського обласного суду, від 12.10.2000 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 206 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, за п.п. «б», «г», «ж» ст. 93 КК України (в редакції 1960 року) до довічного позбавлення волі скасувати.

Призначити новий розгляд заяви ОСОБА_8 про скасування за виключними обставинами вироку судової колегії по кримінальним справам Одеського обласного суду, від 12.10.2020 року, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4