Справа № 342/730/20
Провадження № 1-кп/342/141/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000083 від 13.04.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженцяс. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м. Полінчет Іркутської області Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , який утримується в установі виконання покарань №12

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Городенківського районного суду перебуває зазначене кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України.

Прокурором подано письмове клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 12.04.2020 приблизно об 14:00 год. ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_8 перебували у приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_9 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , де спільно розпивали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_8 відправився до магазину, щоб придбати цигарки. Коли ОСОБА_8 повернувся з магазину до приміщення літньої кухні вищевказаного господарства, ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, натомість повторно, за попередньою змовою із встановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення схопили потерпілого ОСОБА_8 та погрожуючи йому застосуванням фізичного насильства і вбивством, незаконно його утримуючи в приміщенні літньої кухні, не даючи можливості покинути приміщення та вільно пересуватись по території домогосподарства ОСОБА_9 , вимагали в потерпілого грошові кошти в сумі 5000 грн., при цьому ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в ділянку голови, а встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар в обличчя дерев`яною качалкою для тіста, яку він попередньо знайшов в приміщенні кухні Після цього, ОСОБА_4 взявши в руки кухонний ніж, що знаходився на столі кухні, погрожуючи потерпілому спричиненням тілесних ушкоджень та вбивством, вихопив з рук потерпілого ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон марки «Meizu» модель «M5 Note» вартістю 1016,67 грн. із сім карткою ТзОВ «Лайфсел», вартістю 35 грн. без грошових коштів на ній та разом із встановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, утримували потерпілого ОСОБА_8 за допомогою фізичної сили проти його волі. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 діючи повторно, спільно із встановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, погрожуючи потерпілому ОСОБА_8 вбивством, висунули йому вимогу зателефонувати до своїх батьків та інших близьких родичів, для того щоб останні перерахували на банківську карту потерпілого грошові кошти в розмірі 5000 грн., якими в подальшому ОСОБА_4 та встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, мали намір заволодіти. Під час телефонної розмови потерпілого ОСОБА_8 з родичами, ОСОБА_4 спільно із встановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою вимагання грошових коштів, наносили ОСОБА_8 численні удари руками та ногами в різні частини тіла від яких потерпілий кричав та просив про їх припинення. В свою чергу потерпілий ОСОБА_8 побоюючись за своє життя вчинив спробу втечі та вирвавшись з рук ОСОБА_4 та встановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вибіг із приміщення літньої кухні на присадибну ділянку господарства, де його наздогнали ОСОБА_10 , встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_6 , який в той час перебував на подвір`ї домогосподарства і приєднався до злочинних дій ОСОБА_4 та встановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, які діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів з метою незаконного позбавлення волі потерпілого та незаконного збагачення, подолали опір ОСОБА_8 , заштовхали останнього назад у приміщення літньої кухні, в якій потерпілий всупереч своєї волі змушений був перебувати. При цьому, заподіяли потерпілому ОСОБА_8 фізичні страждання, які виразились в тому, що ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за допомогою липкої стрічки та електричного кабелю, тісно зв`язали потерпілому ОСОБА_8 руки та ноги, у результаті чого позбавили останнього можливості керувати своїми діями та вільно рухатись, заклеїли йому липкою стрічкою рот та кинувши потерпілого на підлогу, встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, взявши в руки кухонний ніж, погрожував вбивством ОСОБА_8 та спільно із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 упродовж тривалого часу почергово, систематично наносили потерпілому удари рукам та ногами в обличчя, кінцівки та тулуб, спричиняючи йому фізичний біль і страждання та вимагали грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 розуміючи, що ОСОБА_8 не погоджується передати їм грошові кошти, посадили останнього у автомобіль-таксі марки «Фольксваген Шаран», д.н.з. НОМЕР_1 , який попередньо викликали по мобільному телефону та направились у напрямку Коломийського району, де на узбіччі дороги між населеними пунктами с. Гвіздець та с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, висадили потерпілого ОСОБА_8 . Окрім цього, під час вимагання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 заволоділи зарядним USB кабелем, вартістю 46,67 грн. та портативним зарядним пристроєм марки «Nomi» моделі «F 100», вартістю 153 грн., що належали потерпілому ОСОБА_8 . Дані протиправні дії вищевказаних осіб тривали 12.04.2020 в період часу з 14:00 год. до 19:00 год., та весь цей час потерпілий ОСОБА_8 незаконно, всупереч своєї волі утримувався в приміщенні літньої кухні та автомобілі, при цьому був позбавлений права та змоги покинути вказане приміщення та салон автомобіля, був позбавлений можливості зв`язатись із своїми рідними, оскільки був позбавлений засобів зв`язку. Унаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та встановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження потерпілому ОСОБА_8 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому 11-го, 21-го та 22-го зубів, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначну стійку втрату працездатності (5%) та садна слизової верхньої та нижньої губ, обох ліктьових суглобів, надбрівної дуги зліва, забою грудної клітки зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

13 квітня 2020 року о 03 год. 45 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. 01 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному позбавленні волі потерпілого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу та вимаганні передачі майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою вбивства, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.

01 липня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000083 про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України скеровано до Городенківського районного суду для розгляду по суті.

В ході підготовчого судового засідання у даному кримінальному провадженні встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, оскільки покарання за злочини, передбачений ч.3 ст.189 КК України, в якому він обвинувачується, передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років із конфіскацією майна, що свідчить про можливість обвинуваченого здійснити спроби уникнути покарання, шляхом переховування від суду; обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інший злочин оскільки перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може змусити або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на свідків та потерпілого з якими він особисто знайомий, щоб останні змінили свідчення на його користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше вчиняв кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що 24.01.2017 Богородчанським районним судом ОСОБА_6 було засуджено за ч.1 ст.186 КК України.

Тому ухвалою Городенківського районного суду від 09.07.2020 щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який закінчився 06.09.2020.

Разом з цим, в ході досудового розслідування кримінального провадження потерпілий ОСОБА_8 внаслідок тиску на нього зі сторони ОСОБА_6 неодноразово змінював свої показання, що свідчить про вчинення тиску на потерпілого та підтверджується відповідною заявою, копія якої додається до даного клопотання.

Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_6 неможливо запобігти ризикам, передбаченими п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відсутні також соціально стримуючі фактори, такі як робота, невідоме його джерело існування, що дає підстави вважати, що обвинувачений усвідомлюючи неминучість та тяжкість покарання може переховуватись від суду, а тому прокурор вважає, що доцільно обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Окрім цього зазначає, що для запобігання вищевказаним ризикам, необхідно врахувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України. Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2ст. 183 КПК України, не встановлено. Таким чином, необхідним є застосування до обвинуваченого ОСОБА_11 тримання під вартою, оскільки будь-який інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження. За таких обставин просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на строк 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердив, що він завчасно отримав клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання тримання під вартою та ознайомився із ним. Заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просив не обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Запевнив суд, що буде вчасно з`являтися у судові засідання, які призначені для розгляду даного кримінального провадження. В судовому засіданні ствердив, що на даний час він орендує житло квартиру та проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Захисник ОСОБА_7 зазначив, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки клопотання подане стороною обвинувачення подане без будь-яких підтверджуючих допустимих доказів, зазначені ризики не об`єктивні, належним чином не підтверджені достатніми та допустими доказами. Надав суду письмове заперечення на клопотання. Просив обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі. Також звернув увагу на те, що стороною захисту здобуто достатньо даних, які свідчать про існування міцних соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_6 . Проте, що він є само зайнятою особою, яка займається підприємницькою діяльністю, володіє майном, являється батьком неповнолітньої дитини дочки, бере участь у її утриманні та вихованні. Також зазначив, що клопотання сторони обвинувачення не містить переконливого обґрунтування про наявність у обвинуваченого наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобіганням ризикам, передбаченими ст.177 КПК України.

Потерпілий в підготовче засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява, в якій потерпілий ОСОБА_8 просив підготовче засідання у даному кримінальному провадженні проводити без його участі.
Представник потерпілого ОСОБА_8 - ОСОБА_12 в підготовче засідання не з`явилась. На електронну адресу суду направила заяву в якій повідомила, що договір від 15.06.2020 року, укладений адвокатом ОСОБА_12 з гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителем АДРЕСА_4 про надання правих послуг адвокатом вважати достроково розірваним в односторонньому порядку.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 погодились із думкою захисника ОСОБА_7 .

Заслухавши учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора та дослідивши докази, які надані стороною захисту до заперечення на клопотання прокурора, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що 13 квітня 2020 року о 03 год. 45 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Городенківським районним судом 14.04.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.06.2020, який в подальшому продовжено до 12.07.2020. 01 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному позбавленні волі потерпілого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу та вимаганні передачі майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою вбивства, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 09 липня 2020 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів. Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 до 06 вересня 2020 року включно.
У зв`язку із заявленим відводом судді ОСОБА_1 клопотання про продовження строку тримання під вартою не було розглянуто. Строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчився 06 вересня 2020 року.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, та інші обставини в їх сукупності.
Так, злочин передбачений ч. 3 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого, відповідно до ч. 3 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Крім іншого судом враховується, як суспільна небезпечність злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_6 , також і те, що він хоч і вважається згідно вимог ст.89 КК України несудимим, але вже є особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, отже може вчинити інші кримінальні правопорушення. Також враховується і те що він особисто знайомий із свідками та потерпілим, тобто може змусити або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на свідків та потерпілого з якими він особисто знайомий, щоб останні змінили свідчення на його користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду кримінального провадження.

Наведені прокурором обставини, які зазначені у клопотанні, доводять наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Однак, прокурором не доведено суду того, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, буде переховуватися від суду, оскільки, у період з 06.09.2020 (закінчення строку дії ували про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) по даний час, не ухилився від явки суду. У призначені судові засідання по розгляду даного кримінального провадження, а також у судові засідання, які були призначені для розгляду заяви про відвід судді з`являвся. Неявка обвинуваченого у судові засідання, які були призначені на 03.11.2020 та 17.11.2020 визнана поважною, у зв`язку із його хворобою, що підтверджується наданими суду довідками №33 від 03.11.2020 та №35 від 17.11.2020, виданими КНП «Міська стоматологічна поліклініка ІФМР».
Суд прийшов до висновку, що ступінь ризиків передбачених ст.177 КПК України не є такою істотною, що потребує обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, та в судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам.
Виняткового випадку щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин справи та даних щодо його особи в їх сукупності, суд не вбачає. Факту наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення є недостатньо для обрання особі запобіжного заходу у виді взяття під варту.
При цьому, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Крім іншого судом враховується, як суспільна небезпечність злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_6 , також враховує особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_6 на даний час не працює, також і те, що він хоч і вважається згідно вимог ст.89 КК України не судимий, але вже є особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить договір оренди квартири від 10.09.2020, укладений ОСОБА_13 (наймодавцем) та ОСОБА_6 (наймачем), а також те, що має намір працювати, про що стороною захисту надано наказ ТзОВ «АГВ ЦЕНТР» про призначення ОСОБА_6 заступником директора Товариства №1 від 01.12.2020, відсутність міцних соціальних зв`язків, суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати місце постійного проживання у нічний період доби, оскільки достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 131,132, 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196-197, 314-316, 331, 392-395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло - квартиру АДРЕСА_5 без дозволу прокурора або суду (судді) в період часу з 22 год. вечора до 06 год. ранку наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду, за першою вимогою;

- утримуватись від спілкування з свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженні, крім спілкування під час судового засідання;

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 до 31.01.2021 включно.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Ухвала про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передається для виконання до Івано-Франківського міського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відповідно до ст.181 КПК України за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Городенківського відділу Тисменицької місцевої Івано-Франківської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1