УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 вивчивши матеріали клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0007087 від 04.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
До Шевченківського районного суду м. Києва поштовим зв`язком надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0007087 від 04.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначено, що вказаним органом здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0007087 від 04.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий просив накласти арешт на отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення майно, яке було вилучено в ході обшуку нежитлового приміщення, розташованого в капітальній будівлі на 1-му поверсі, по АДРЕСА_1 .

Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшла висновку, про необхідність направлення клопотання прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як визначено ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, положеннями ч. 2 ст. 64-2 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися виключно прокурор.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у кримінальному провадженні №0007087 від 04.11.2020 на даний час жодній особі не повідомлено про підозру, а відтак слідчим ініційовано питання про арешт тимчасово вилученого майна третьої особи.

Отже, з даним клопотанням має право звернутись лише прокурор.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження, слідчим зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону не дотримано, зокрема до клопотання не долучено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0007087 від 04.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, подано без додержання вимог ст.ст. 64-2, 171 КПК України, а тому вказане клопотання необхідно повернути прокурору для усунення наведених вище недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0007087 від 04.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України повернути прокурору із встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1