Справа № 308/7064/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
18.11.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : представника власника майна - адвоката
ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/464/20, за апеляційною скаргою, яку подав представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ :
В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим у клопотанні майна критеріям передбаченим ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу в кримінальному провадженні. Слідчий суддя дійшов до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема проведення органом досудового розсслідування всіх необхідних слідчих дій, з метою збереження вказаних у клопотанні речових доказів, з врахуванням того, що в даному випадку транспортний засіб по суті є засобом вчинення кримінального правопорушення, адже саме в ньому оперативними співробітниками було виявлено нелегальних мігрантів вихідців зі Шрі-Ланка, які були доставлені до державного кордону з метою їх незаконного переправлення через державний кордон України, слідчим наведені правові підстави для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, власником майна не спростовано наведені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, тому слід застосувати арешт вказаного у клопотанні майна і таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим. На підставі викладеного клопотання про накладення арешту на майно задоволено.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала в частині накладення арешту на автомобіль є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що будь-яких даних, які давали б підстави вважати, що арештований автомобіль зберігає на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, клопотання не містить. Окрім того вказує на те, що зі змісту клопотання не вбачається, що власник автомобіля підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, також у ньому не зазначено, що автомобіль здобутий кримінально протиправним шляхом. Посилається і на те, що вилучений транспортний засіб є єдиним способом заробітку його власника, який використовуючи автомобіль здійснює пасажирські перевезення по Україні, чим заробляє на нормальне існування своєї родини ( має на утриманні малолітню дитину та непрацюючу дружину). Просить ухвалу слідчого судді у частині накладення арешту на автомобіль марки OPEL» моделі «VIVARO» д.н.з. НОМЕР_6 у вигляді заборони користування скасувати, у задоволенні клопотання у цій частині відмовити.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора та власника майна, неявка яких із урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин їх неявки не подавали, що у розгляді судового провадження приймає участь представник власника майна адвокат ОСОБА_8 , який просив розглянути судове провадження за відсутності прокурора та власника майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Беручи до уваги положення ст. 405 КПК України щодо перегляду судового рішення у межах апеляційної скарги, те, що висновки викладені у судовому рішення у частині накладення арешту на майно - мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, кінцеве обладнання мобільного терміналу (IMEI) : НОМЕР_1 ; - мобільний телефон марки «Intex» червоного кольору, кінцеве обладнання мобільного терміналу (IMEI): НОМЕР_2 ; - мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору, кінцеве обладнання мобільного терміналу (IMEI): НОМЕР_3 ; - мобільний телефон марки «Neffos» білого кольору, кінцеве обладнання мобільного терміналу (IMEI): НОМЕР_4 ; - мобільний телефон марки «Iphone» чорного кольору, кінцеве обладнання мобільного терміналу (IMEI): НОМЕР_5 та флеш карту марки «team» об`ємом 32 GB, не оспорюються, колегія суддів висновки суду в цій частині не перевіряє, вважає їх належним чином вмотивованими, такими, що узгоджуються з матеріалами судового провадження та ґрунтуються на вимогах закону.
З огляду на вищенаведене, апеляційним судом перевіряється лише судове рішення у частині накладення арешту на транспортний засіб автомобіль марки «OPEL» моделі «VIVARO» д.н.з. НОМЕР_6 та свідоцтво про його реєстрацію серійний № НОМЕР_7 .
Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на майно автомобіль марки «OPEL» моделі «VIVARO» д.н.з. НОМЕР_6 та свідоцтво про його реєстрацію серійний № НОМЕР_7 , слідчим суддею взяті до уваги положення Конституції України, дотримані вимоги кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладений у Європейській Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.
Так, перевіривши доводи клопотання та викладені у судовому рішенні висновки, колегія судів погоджується з твердженнями слідчого судді про те, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим у клопотанні майна критеріям, передбаченим у ст. 98 КПК України, а відповідно й можливості його використання стороною обвинувачення як доказу в кримінальному провадженні, у зв`язку з чим, із метою належного забезпечення потреб досудового розслідування, зокрема, для збереження речових доказів, а також для забезпечення можливості органу досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з речовими доказами, на них необхідно накласти арешт.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги те, що вказане вище майно (автомобіль марки «OPEL» моделі «VIVARO» д.н.з. НОМЕР_6 та свідоцтво про його реєстрацію серійний № НОМЕР_7 ), на яке накладений арешт, відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце.
Відповідно до постанови цього ж слідчого від 16 липня 2020 року вилучені цього ж дня автомобіль марки «OPEL» моделі «VIVARO» д.н.з. НОМЕР_6 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , та свідоцтво про його реєстрацію серійний № НОМЕР_7 ), визнані речовими доказами, і передані на відповідальне зберігання.
Беручи до уваги наведене, колегія судів погоджується з висновком слідчого судді про те, що слідчим та прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно - на автомобіль марки «OPEL» моделі «VIVARO» д.н.з. НОМЕР_6 та свідоцтво про його реєстрацію серійний № НОМЕР_7 , яке саме по собі та з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, в ході якого органу досудового розслідування необхідно провести відповідні експертизи, у зв`язку із чим, саме із метою збереження речових доказів, майно підлягає арешту.
Доводи апеляційної скарги про те, що : слідчим у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі не обґрунтовано підстав для накладення арешту на майно, що будь-яких даних, які давали б підстави вважати, що арештований автомобіль зберігає на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, клопотання не містить, що зі змісту клопотання не вбачається, що власник автомобіля підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, і у клопотанні не зазначено, що автомобіль здобутий кримінально протиправним шляхом, - колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються наведеними вище доказами та обставинами скоєного кримінального правопорушення і не спростовують висновків слідчого судді про необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.
Доводи апеляційної скарги про те, що вилучений транспортний засіб є єдиним способом заробітку його власника, який, використовуючи автомобіль, здійснює пасажирські перевезення по Україні, чим заробляє на нормальне існування своєї родини ( має на утриманні малолітню дитину та непрацюючу дружину), колегія суддів відхиляє, оскільки такі не підтверджені будь-якими доказами та оскільки, на переконання, колегії суддів, такі не впливають на законність та обґрунтованість викладених у судовому рішенні висновків.
На інші доводи, які б давали підстави для скасування судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів бере до уваги те, що вищевказане майно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК України критеріям і може мати значення для встановлення обставин кримінального провадження; що органом досудового розслідування доведено існування передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України ризиків та достатність підстав вважати, що такі ризики мають місце; що вказане майно постановою слідчого від 16.07.2020 визнано речовим доказом; що таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення на нього арешту, є виправданим.
Отже, вищенаведене свідчить про те, що слідчим суддею дотримані вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання та прийнятті рішення про накладення арешту на вказане у клопотанні слідчого та оспорювань адвокатом ОСОБА_5 майно.
З огляду на наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що адвокатом апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки слідчого судді й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 24 липня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно на автомобіль марки OPEL» моделі «VIVARO» д.н.з. НОМЕР_6 шляхом заборони користування, розпорядження та його відчуження, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: