Справа № 529/41/21
Провадження № 1-кп/529/8/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
секретаря с/з ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000001 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, інвалідок не являється, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 03.01.2021 близько 13 год. 00 хв., за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , на грунті виниклих неприязних відносин, умисно штовхнув двома руками в область плечей потерпілого ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав на підлогу, а обвинувачений ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів правою ногою у взутті в область ребер зліва. Таким чином обвинувачений ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді закритих переломів 7-го ребра ліворуч зі зміщенням та 8-го ребра зліва без суттєвого зміщення, ближче до передлопаточної частини, які кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.
В ході досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 20.01.2021 укладено угоду про примирення, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України, в якій вказано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро розкаюється у вчиненому.
В угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді 2-х років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, а також наслідки укладення і затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив затвердити угоду між ним та потерпілим, вказав, що вину визнає, наслідки укладення угоди зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, наслідки укладення угоди йому зрозумілі, притензій до обвинуваченого не має.

Заслухавши сторони угоди, думку прокурор ОСОБА_3 , яка не заперечила проти затвердження угоди, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до переконання, що угода про примирення може бути затверджена.
Як вбачається з пояснень в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 і обвинуваченого ОСОБА_5 , змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін або інших осіб, в угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України, що є нетяжким злочином.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо нетяжких злочинів.
Судом також встановлено, що потерпілий і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_5 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання, яке відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КК України, та засадам призначення покарання, визначеним у загальній частині КК України.
В судовому засіданні з пояснень потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається, що вони розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про примирення.
Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні.
Таким чином суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди між потерпілим і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.
Речові докази по справі відсутні. Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 20 січня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000001 від 04.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_5 , інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1, 2 та 3 частини 3 ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1