Справа № 279/5538/14-к
У Х В А Л А

05.08.2020 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого: судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

з секретарем судового засідання ОСОБА_4

з участю: прокурора ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисників обвинувачених: ОСОБА_8

ОСОБА_9

потерпілих ОСОБА_10

ОСОБА_11

представника потерпілих ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000428 від 27.04.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 9, 12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 9, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб та мотивуючи тим, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які мали місце під час обрання запобіжного заходу, продовжують існувати.

Також до суду подано клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_7 клопотання мотивоване тим, що ухвалою колегії суддів Овруцького районного суду від 10.10.2019 обраний стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт. Під час судового розгляду потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неодноразово заявляли про залишення ОСОБА_7 свого місця проживання. Крім того, 13.05.2020 до Овруцького райсуду надійшло повідомлення Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, з яких вбачається, що при перевірці дотримання ОСОБА_7 правил домашнього арешту 10.05.2020 о 2год. 46хв. встановлено його відсутність за місцем проживання. Крім того, 24.07.2020 з Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повторне повідомлення про порушення ОСОБА_7 правил домашнього арешту, яке виразилось у тому, що останній о 19 год. 30 хв. 21.06.2020 відлучався до магазину. Таким чином Коростенським відділенням поліції встановлені факти не виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених судом обов`язків не залишати місце без дозволу суду цілодобово.

Ухвалою колегії суддів Овруцького районного суду 08 липня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 вересня 2020 року включно, а обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 05 вересня 2020 року.

До вказаного строку судовий розгляд справи не може бути завершений.

Прокурор в судовому засіданні своє клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 та зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_7 підтримав.

Представник потерпілих підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник заперечують проти задоволення клопотання, просять замінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 вже тривалий час знаходиться під вартою, незважаючи на те, що його вину не доведено.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заперечують проти задоволення клопотання, вважають достатнім застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений від явки до суду не ухиляється.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, які караються позбавленням волі на строк від 10 до 15 років або довічним ув`язненням, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що він ніде не працював, раніше неодноразово судимий, в тому числі за умисний тяжкий злочин. Не перестали існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі, він може вчиняти дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам буде недостатнім.

Судом ретельно розглянуто доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про надмірну тривалість судового провадження, і водночас значну тривалість його перебування під вартою, у зв`язку з викладеними доводами суд зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

З огляду на викладені критерії, суд відмічає, що дане провадження є складним, з великою кількістю учасників, епізодів обвинувачення. Щодо процесуальної поведінки учасників суд звертає увагу на клопотання обвинувачених про виклик і допит в судовому засіданні усіх свідків, які були допитані на досудовому слідстві, не зважаючи на те, що сторона обвинувачення та інші учасники на виклику даних свідків не наполягають, посилаючись на те, що відомостей, які мають значення для справи, ці свідки повідомити не зможуть. Спосіб здійснення судом своїх повноважень значною мірою грунтується на недопущенні порушення права на захист обвинувачених, надання їм можливості брати участь у дослідженні усіх доказів, які вони бажають, щоб вони були досліджені судом, та подати суду усі свої докази, висловити в судовому засіданні усі свою доводи, зауваження, заперечення і заявити клопотання. Також суд звертає увагу, що кримінальне провадження було направлено на новий судовий розгляд іншим складом суду, і у даному складі суду розгляд справи проводиться спочатку згідно з вимогами закону.

Щодо вирішення питання про запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_7 , то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд вважає, що на час розгляду клопотання не зникли ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які мали місце під час зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд приходить до висновку, що прокурором, при доведеності обставин, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих, свідків, та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання. Тому суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 196, 331, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів, тобто до 03 жовтня 2020 року, включно.

У задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_7 відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 03 жовтня 2020 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1)прибувати за кожною вимогою до Овруцького районного суду Житомирської області;

2)заборонити цілодобово залишати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_2 , без дозволу суду.

Надати дозвіл ОСОБА_7 відлучатися з місця проживання 20 та 21 серпня 2020 року з 7 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин з метою отримання медичної допомоги. Роз`яснити ОСОБА_7 , що дозвіл дається виключно на відвідання медичного закладу, і порушення умов надання дозволу, як і порушення умов домашнього арешту, є підставою для застосування до нього більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, уповноваженій особі слідчого ізолятору, та передати для виконання в частині запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту працівникам Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме до Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга через Овруцький районний суд до Житомирського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3