Справа № 373/1695/20
Номер провадження 1-кс/373/1/21
УХВАЛА

12 січня 2021 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , начальника СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків в рамках кримінального провадження № 0000144 від 15 грудня 2020 року, -

встановив:

Начальник сектору дізнання звернувся до суду з даним клопотанням.

Посилається на те, що 15 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 внесено відомості про можливу підробку лікарями КНП «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» довідки щодо виявлення у ОСОБА_6 «COVID-19».

Правова кваліфікація даного правопорушення за ч.1 ст.358 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000144.

15 грудня 2020 року прокурором Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 було винесено постанову про освідування особи, а саме свідка ОСОБА_6 з метою виявлення слідів кримінального правопорушення, однак він відмовився.

В зв`язку з цим у органу дізнання виникла необхідність у примусовому відібранні біологічних зразків, а саме біоматеріалу з горла чи носа та крові у ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_2 та дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили задовольнити. Зазначили, що дійсно, дізнавач вже звертався з аналогічним клопотанням до слідчого судді, однак ухвалою від 23 грудня 2020 року йому було відмовлено. Після цього будь-яких нових обставин встановлено не було, документів, відсутність яких, в тому числі, стало підставою відмови в задоволенні клопотання, не здобуто та не долучено до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 має статус свідка в даному кримінальному провадженні, однак ще не допитувався.

ОСОБА_6 повідомлявся про день та час розгляду клопотання через адміністрацію ДУ МЮ України «Київський слідчий ізолятор», де він перебуває під вартою як обвинувачений в іншому кримінальному провадженні, будь-яких заяв чи клопотань не направив.

За таких обставин, у відповідності до ч. 4 ст. 163 КПК України вважаю за можливе проводити розгляд клопотання за його відсутності.

Заслухавши позицію прокурора та дізнавача, дослідивши матеріали клопотання, а саме витяг з ЄРДР, заяву ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення, постанову прокурора про освідування особи, протокол освідування особи, встановлено наступне.

15 грудня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 внесено відомості про можливу підробку лікарями КНП «Переяслав-Хмельницька ЦРЛ» довідки щодо виявлення у ОСОБА_6 «COVID-19».

Правова кваліфікація даного правопорушення за ч.1 ст.358 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000144.

15 грудня 2020 року прокурором Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_2 було винесено постанову про освідування особи, а саме свідка ОСОБА_6 з метою виявлення слідів кримінального правопорушення,

В протоколі освідування особи від 15 грудня 2020 року дізнавачем ОСОБА_7 зазначено, що ОСОБА_6 не здійснив жодних дій, які б дали змогу оцінити його позицію з приводу освідування, на запитання промовчав.

Будь-яких інших матеріалів до клопотання додано не було.

Відповідно до ч.1 ст.245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Згідно ч. 3 ст. 245 КПК України, відібрання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими ст. 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відібрання біологічних зразків примусово.

В силу ч.ч. 1-3 ст. 241 цього Кодексу, слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу.

Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Освідування, яке супроводжується оголенням освідуваної особи, здійснюється особами тієї ж статі, за винятком його проведення лікарем і за згодою особи, яка освідується. Слідчий, прокурор не вправі бути присутнім при освідуванні особи іншої статі, коли це пов`язано з необхідністю оголювати особу, що підлягає освідуванню.

Перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови освідування проводиться примусово.

Таким чином, проаналізувавши в сукупності вищезазначені норми КПК України, можна дійти висновку, що освідування в кримінальному провадженні може бути здійснено відносно підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу.

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 є свідком даного кримінального правопорушення. Разом з тим, будь-яких доказів цьому, з урахуванням норм ст. 65 КПК України, не надано.

Як було встановлено, дана обставина стала однією з підстав відмови в задоволенні ідентичного клопотання слідчим суддею 23 грудня 2020 року

З ухвали слідчого судді від 23 грудня 2020 року також вбачається, що визначена прокурором мета відібрання зразків стосується перевірки стану здоров`я ОСОБА_6 на відповідність відомостям зазначеним у медичній довідці та не пов`язується з обставинами кримінального правопорушення, за яких відбулось підроблення документу, а тому таке втручання в приватне життя особи є невиправданим та не відповідає легітимній меті, визначеній в ч.1 ст. 241 та ч.1 ст. 245 КПК України.

Крім цього, клопотання про надання дозволу на відібрання біологічних зразків у ОСОБА_6 примусово, не відповідало вимогам ч.2 ст. 160 КПК України, а саме: у клопотанні не було відображено та документами не підтверджено, що відомості біологічних зразків ОСОБА_6 самі по собі матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема для розслідування обстави підробки документа. Також прокурором в клопотанні не аргументувалося і не доводилося доданими до нього доказами неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою біологічних зразків; досудове розслідування відповідного кримінального провадження за фактом підробки документа не проводилось, повідомлені в заяві ОСОБА_5 обставини не перевірялись, оскільки довідки, про яку йде мова як підробленої, до матеріалів клопотання не додано, документи на підставі, яких вона була видана слідством не перевірялись, свідки події не допитувались.

Враховуючи, що кримінальне провадження порушено за фактом можливої підробки медичного документа, виданого ОСОБА_6 , не раціональним є відібрання у нього біологічних зразків, які не можуть містити на собі сліди підробки документа та не забезпечать встановлення обставин підробки.

Таким чином, проаналізувавши обгрунтування клопотання в сукупності з наданими до нього матеріалами, в контексті підстав відмови з задоволенні аналогічного клопотання 23 грудня 2020 року, вважаю за необхідне зазначити наступне.

В порушення ч. 1 ст. 241 КПК України доказів наявності у ОСОБА_6 статусу підозрюваного, свідка чи потерпілого в даному кримінальному провадженні не надано; досудове розслідування чи дізнання в даному кримінальному провадженні не проводилося як станом на 23 грудня 2020 року, так і станом на 12 січня 2021 року, оскільки довідки, про яку йде мова як підробленої, до матеріалів клопотання не додано, документи на підставі, яких вона була видана слідством не перевірялись, свідки події, в тому числі і ОСОБА_6 до цього часу не допитувались; клопотання не містить обгрунтування неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою біологічних зразків ОСОБА_6 , обгрунтування того, що біологічні зразки ОСОБА_6 самі по собі матимуть суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні, зокрема для розслідування обстави підробки документа, та обгрунтування того, що відібрання у нього біологічних зразків, які не можуть містити на собі сліди підробки документа та не забезпечать встановлення обставин підробки, є раціональним.

З врахуванням вищезазначеного в сукупності, вважаю, що клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65, 160-166, 241, 245, 309 КПК України,
у х в а л и в:

В задоволенні клопотання начальника СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1