ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2390/20 Справа № 194/196/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002848 за апеляційними скаргами прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,
В с т а н о в и л а:

Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 років позбавлення волі,
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання при виконанні вироку.
Також судом вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він у невстановлений час, в невстановленому місці та в невстановленої особи, маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, та їх незаконний збут, незаконно придбав прозору рідину масою 0,8017 г, яка у своєму складі містить психотропну речовину «метамфетамін», масою 0,0136 г, яка, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями) є психотропною речовиною, обіг якої обмежено та усвідомлюючи, що вищезазначена прозора рідина у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін», почав її незаконно зберігати при собі з метою збуту.
Після чого, ОСОБА_8 , 29 листопада 2017 року близько о 09:15 годині в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій, із корисливої зацікавленості та з метою отримання прибутку як основного джерела існування, при проведенні оперативної закупки, знаходячись біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де він мешкає, за попередньою домовленістю незаконно збув продав особі, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_10 » медичний шприц об`ємом 10 мл в захисному ковпачку на 1 мл (масою 0,8017 г), заповнений прозорою рідиною, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» масою 0,0136 г, за 120 грн (купюрами номіналом 50 грн. серії ПБ 4256850, 50 грн. серії ВЕ 2330587, 20 грн. серії СИ 7350950), отримавши за її продаж прибуток.
Далі, 29 листопада 2017 року о 09:27 годині особа, яка обрала собі псевдонім « ОСОБА_10 » після придбання психотропної речовини «метамфетамін» відійшовши від першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 , попрямував до території, що розташована за будинком АДРЕСА_3 , де добровільно видав співробітникам поліції в присутності понятих, медичний шприц об`ємом 10 мл у захисному ковпачку, на 1 мл заповнений прозорою рідиною масою 0,8017 г, яка у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» масою 0,0136г.
Наступного дня, 30 листопада 2017 року в період часу з 18.10 годин до 19.50 годин співробітниками поліції в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих у приміщенні спальної кімнати, в якій мешкає ОСОБА_8 , на шафі для речей під музичним програвачем, було виявлено грошові кошти в сумі 120 грн номіналом 50 грн серії ПБ 4256850, 50 грн серії ВЕ 2330587, 20 грн серії СИ 7350950, які були здобуті ОСОБА_8 злочинним шляхом - від незаконного збуту психотропних речовин, що мало місце 29 листопада 2017 року. Після просвітлення вказаних грошових купюр, а також долоней рук ОСОБА_8 люмінесцентною лампою, висвітились плями жовтого кольору на вказаних грошових коштах, а також на долонях та пальцях рук ОСОБА_8 .
Таким чином, 29 листопада 2017 року ОСОБА_8 з корисливої зацікавленості, з метою отримання наживи від незаконного продажу психотропної речовини, незаконно збув оперативному закупнику - особі, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_10 », психотропну речовину «метамфетамін», маса якої становить 0,0136 г, отримавши від продажу зазначеної психотропної речовини прибуток в розмірі 120 грн, тим самим порушивши вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», з внесеними до них змінами.
Крім того, ОСОБА_8 , у невстановлений час, в невстановленому місці та в невстановленої особи, будучи особою, яка вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з незаконним обігом психотропних речовин, маючи злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, незаконно придбав рідину загальною масою 9,5702 г, яка у своєму складі містить психотропну речовину «метамфетамін» масою 0,1932 г, яка, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями) є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, переніс її за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та почав незаконно зберігати за місцем свого проживання та носячи при собі в особистому одязі зазначену рідину, розфасувавши в медичні шприци: 6 шприців об`ємом по 2 мл та 1 шприц, об`ємом 5 мл, без мети збуту для особистого вживання.
30 листопада 2017 року в період часу з 18.10 годин до 19.50 годин співробітниками поліції в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих було проведено особистий обшук громадянина ОСОБА_8 , у якого при собі в правій зовнішній кишені одягненої на нього куртки було виявлено один медичний шприц об`ємом 5 мл в захисному ковпачку частково заповнений прозорою рідиною, масою 0,7937, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін масою 0,0248 г. Крім того, в ході проведення обшуку в приміщенні спальної кімнати, якою користується ОСОБА_8 , в приміщенні квартири за вищевказаною адресою, де мешкає останній, в правій кишені куртки, яка висіла на вішалці, було виявлено та вилучено 6 медичних шприців об`ємом по 2 мл частково заповнені прозорими рідинами, масами 1,5130 г, 1,5326 г, 1,8781 г, 0,9335 г, 1,9114 г, 1,0079 г, що містять у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масами відповідно 0,0287 г, 0,0299 г, 0,0364 г, 0,0198 г, 0,0352 г, 0,0184 г.
Вказану психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін» загальною масою 0,1932 г ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав без мети збуту, будучи особою, яка вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить скасувати вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05.06.2020 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.307, ч.2 ст.309 КК України в частині призначеного покарання.
Призначити покарання ОСОБА_8 : за ч.1 ст.307 КК України - 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст.309 КК України - 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, не оскаржуючи фактичних обставин, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, вважає, що вирок суду у цьому провадженні підлягає скасуванню в частині призначеного покарання ОСОБА_8 у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
На думку апелянта, суд першої інстанції, перерахувавши у вироку обставини і тяжкість скоєних злочинів, а також дані про особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують покарання, фактично не врахував при призначенні покарання те, що такі обставини, як: вчинення ним двох окремих кримінальних правопорушень, в тому числі тяжкого; придбання, зберігання та розповсюдження ним психотропних речовин з метою отримання прибутку; відсутність такої пом`якшуючої обставини як щире каяття - є досить значимими для обрання розміру покарання та дають всі підстави вважати, що призначене йому покарання не відповідає тяжкості скоєних злочинів та особі обвинуваченого.
Також судом першої інстанції не надано оцінки тому, що протиправні дії, які пов`язані зі збутом психотропних речовин, та відповідальність за які передбачена ст. 307 КК України, є злочинами підвищеної небезпеки. Незаконна реалізація вказаних психотропних речовин перш за все порушує встановлений законодавством порядок їх обігу, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотики. Така діяльність є джерелом заробітку коштів незаконним шляхом і одночасно джерелом розповсюдження наркотиків серед різних верств населення.
Вважає, що законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню та попередженню вчиненню ОСОБА_8 нових злочинів буде більш суворе покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкціями ч .1 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України.

- обвинувачений ОСОБА_8 просить не призначати йому покарання, пов`язане з позбавленням волі.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з вироком суду він цілком погоджується, але вважає, що з боку працівників поліції здійснювався тиск на свідка ОСОБА_11 .
Зазначає, що ніколи за межі Тернівки не виїжджав, а наркотичні засоби вживав тільки самостійно.
Крім того, вказує на те, що живе з матір`ю похилого віку, у якої є проблеми зі здоров`ям, та вона потребує його допомоги.

- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області 05 червня 2020 року відносно ОСОБА_8 і закрити вказане кримінальне провадження.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що доручення ст. слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 не містить вихідного номера з датою, не містить відміток про надсилання слідчим та отримання начальником Управління наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_13 , не містить відміток (позначок) про визначення ОСОБА_13 відповідного підрозділу, який здійснить оперативне супроводження у вигляді оперативної закупки. Доручення не містить даних прокурора, якому належить направити протокол та додатки до нього не пізніше 24 годин після складання. Також це доручення прийняте слідчим, а не прокурором.

Вказує на те, що всупереч ч.3 ст.246, ч.ч.1, 2, 3 ст.110 КПК України слідчий ОСОБА_12 не приймала рішення у формі постанови щодо проведення оперативної закупки, не повідомляла прокурора про прийняття рішення щодо проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій та отримані результати.
На думку апелянта, походження грошових купюр, виданих покупцю поліцейськими, не відоме, протокол не містить даних щодо помітки грошових коштів для передачі їх ОСОБА_8 в сумі 120 грн. з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів; огляд покупця - жінки - проводився поліцейськими чоловічої статі у присутності понятих чоловічої статі; а протокол складено оперуповноваженим ОСОБА_14 , якому взагалі не доручалось проведення оперативної закупки в цьому кримінальному провадженні, з протоколу взагалі не вбачається, скільки часу після складання він перебував в розпорядженні ОСОБА_15 , яким чином і коли він «потрапив» до матеріалів цього кримінального провадження, і яка особа долучила його до провадження.
Зазначає, що бумагу з прозорою клейкою лентою з одним слідом пальця лише опечатано в конверт шляхом заклеювання клеєм і не вилучено. Поняті (свідок ОСОБА_16 надав суду показання, що «нібито заклеїлось» і не підтвердив суду, що клей ПВА висох, а свідок ОСОБА_17 не підтвердив суду, що клей ПВА висох), що вказує відсутність використання спеціального пакету та правильність опечатування конверту.
Вважає апелянт неправильним і мотивування суду першої інстанції наступне твердження: «прокурором в судовому засіданні зазначено, що також і підтверджено відеозаписом, що співробітник поліції відлучався з квартири за дорученням слідчого з метою принести спеціальну лампу для просвітлення виявлених під час обшуку квартири грошових коштів та долонь рук обвинуваченого» оскільки поняття доручення слідчого оперативному підрозділу в розумінні ст.ст.40,41 КПК України не пов`язане з процедурою проведення обшуку, а КПК України взагалі не передбачає доручення слідчого оперативному працівнику залишати місце проведення обшуку.
Також захисник зазначає, що відео зйомка обшуку велась погано, на відео одночасно не видно всіх учасників обшуку, спеціалістом фокусувалась камера на тих осіб, які проводили безпосередньо обшук, всі інші виходили з поля зору камери, в протоколі не зазначений пристрій, за допомогою якого здійснювалось фіксування зазначеної слідчої дії. Звертає увагу, що допитаний в суді свідок ОСОБА_17 (понятий під час обшуку) надав суду показання, що відеокамера, на яку здійснювалась фіксація, не передбачена для використання плівки або касети («не пленочная и не касетная» стандартний СД диск до неї не підходить, вставляється карта пам`яті. В той же час додатком до протоколу є конверт з носіями інформації, які не могли використовуватись під час вказаного обшуку.
Вважає, що судом першої інстанції було залишено поза увагою факт того, час обшуку виявлені грошові кошти в сумі 120 грн. були просвічені лампою ультрафіолетового світла та на виявлених грошових коштах висвітлилися плями жовтого кольору, також висвітлилися плями такого ж кольору на руках ОСОБА_8 , зокрема на правій руці, пальцях та долонях. При цьому суд першої інстанції не прийняв до уваги, що прокурор при проведенні контролю за вчиненням злочину для отримання доказів злочинної діяльності ОСОБА_8 не приймав рішення щодо помітки грошових коштів для передачі їх ОСОБА_8 в сумі 120 грн. з використанням заздалегідь ідентифікованих (помічених) грошових коштів. Під час огляду покупця та грошових коштів, проведення оперативної закупки оперативні працівники також не помічали грошові кошти в суми 120 грн. передачі їх ОСОБА_8 , що вказує на провокацію оперативної закупки.
Вказує апелянт і на те, що покупець ОСОБА_10 не був залучений прокурором до проведення вказаних негласних слідчих (розшукових) дій, як особа, яка залучена до їх проведення, передбачено ст.ст.246 ч.6, 275 ч.1 КПК України, про що свідчить відсутність постанови прокурора про залучення його до конфіденційного співробітництва та участі у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій, а також відсутність його заяви про надання добровільної згоди на залучення до проведення негласних слідчих (розшукових) протоколів про встановлення технічних засобів, із зазначенням відомостей ідентифікації; протоколів повернення ним вказаних технічних при уповноваженим працівникам.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити та заперечували проти апеляції прокурора.
В судових дебатах сторони підтримали такі ж позиції.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінальне провадження в межах поданих апеляцій, обговоривши їх доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зазначених вимог суд першої інстанцій дотримався у повному обсязі.
Згідно зі ст. 374 КПК України мотивувальна частина вироку у разі визнання особи винуватою повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення. У цій частині вироку наводяться, у тому числі докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Таким чином, судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права.
Як убачається з даного судового рішення, визнаючи ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307 КК, ч.2 ст. 309 КК України, суд дотримався вимог ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, вірно вирішив питання про доведеність його винуватості у вчиненні цих кримінальних правопорушень та правильно кваліфікував його дії за вказаними нормами закону. Крім іншого, у вироку належним чином наведено формулювання висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, визнане судом доведеним, а висновки суду про доведеність такого обвинувачення обґрунтовані на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого на те, що досудове розслідування у провадженні проведено неповно і необ`єктивно, що залишилося поза увагою суду, а висновки суду у зв`язку з цим не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджені зібраними у ньому доказами, є необґрунтованими.
Апеляційним переглядом з`ясовано, що досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, суд першої інстанції надав вичерпні відповіді на зауваження сторони захисту, які були постановлені протягом судового розгляду, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли б за собою скасування вироку, у справі не допущено.
Вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом обставин кримінального провадження. Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст.309 КК України, за які його засуджено, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону, перевірені під час розгляду кримінального провадження, та яким суд першої інстанції відповідно дав належну оцінку.
Так, вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за ч. 1 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, та за ч. 2 ст. 309 КК України - у незаконному придбанні, зберіганні психотропних речовин без мети збуту особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч. 1 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях свідків перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічного носія інформації фіксування судового провадження та журналу судового засідання встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав обвинуваченого, свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Хоча обвинувачений під час судового розгляду лише частково визнав себе винним, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст. 309 КК України підтверджується наступними доказами.
Так, суд обґрунтовано поклав в основу вироку покази свідка ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що він увечорі, приблизно 29 грудня 2017 року, о 17.30 або 18.00 год., перебуваючи на автостанції в м. Тернівка, повертаючись від дівчини до дому в м. Павлоград, на запрошення працівників поліції бути свідком, погодився на це. Йому та ще одному понятому поліцейські роз`яснили, що буде проводитися оперативна закупка наркотиків та їм було роз`яснено їх права та процедуру закупівлі. Вони спостерігали, як проходила передача наркотиків та грошей. Він бачив, як на жінку, приблизно 30 років, яку поліцейські оглянули, надягли записуюче обладнання, дали гроші, купюрами 50, 50, 20 грн., які були перед цим оброблені за допомогою кісті та порошку. До жінки прикріпили камеру, він бачив як це робили. Жінка була одягнута в куртку та кросівки. Він з ще одним понятим йшли за жінкою приблизно на відстані 25 метрів, йшли тільки за нею. Вона підійшла до першого під`їзду будинку в м. Тернівка, адресу не знає, та чекала біля нього приблизно 10 секунд. Потім з цього під`їзду вийшов чоловік, який був у капюшоні, вони зустрілися, чим-то обмінялися та розійшлися. Саму передачу було погано видно, з карману дівчина щось дістала та передала чоловіку, вона поклала в карман те, що дав їй чоловік. Обличчя чоловіка не розглядів, а тому не може сказати, обвинувачений ОСОБА_8 це був чи ні. Також вказав, що одна із камер була на жінці в районі грудей, а тому там все видно, а також і їх в тому числі. Від під`їзду, де була закупка, до машини з поліцейськими дівчина йшла приблизно 1 хвилину. Після того, як дівчина повернулась до машини після оперативної закупки, вона дістала та показала всім шприц, який тільки що купила за гроші у збувальника. Зі шприца зняли відбитки пальців, шприц опечатали та поклали в пакет. Відбитки пальців також опечатали та поклали в іншій пакет, на якому він зі свідком розписалися. Він бачив як знімали відбитки пальців зі шприца, шприц обробили поліцейські, потім наклеїли скотч, а потім його наклеювали на аркуш паперу А4, може й коротше. Поклали в конверт, заклеїли його, після чого розписалися. Не пам`ятає, чи була на конверті спеціальна бірка, чи ні. Всі конверти запечатували при ньому та потім їх поклали до поліцейських папок. Також зазначив, що він наразі не працює, раніше не судимий, на обліках у лікарів не перебуває.
Дані свідчення цілком узгоджуються і з показами свідка ОСОБА_17 , який показав, що він вранці у листопаді місяці 2017 року перебував на автостанції в м. Тернівка, до нього підішли працівники поліції, запропонували бути понятим. Він погодився з власного інтересу. На автостанції знайшли ще одного понятого. Вони поїхали у двори та він бачив, що закупний - це жінка, на яку підключили відеокамеру. ЇЇ переодягнули в машині в спеціальну куртку, оглянули її, при ній залишився лише мобільний телефон. Закупному працівники поліції видали грошові кошти трьома купюрами: 50, 50 та 20 грн., записали серійні номера та їх звірили. Відстань від понятих до закупної була приблизно 30 метрів. Він з іншим понятим йшли за закупним, постійно вона була у них в полі зору. Відстань від машини до під`їзду, куди вони прямували на закупку, приблизно 100 метрів. З під`їзду вийшов чоловік, на ньому була одягнута куртка з капюшоном, та він бачив його обличчя. Впізнав ОСОБА_8 . Закупна зустрілась з цим чоловіком, передала йому гроші, а взамін він віддав шприц, вона поклала його в ліву кишеню, потім закупна повернулася до машини та лівою рукою з лівої кишені видала поліцейським шприц. Потім зняли відбитки пальців зі шприца, шприц поклали у конверт та заклеїли. Він безпосередньо бачив, як знімали відбитки пальців та опечатувалися конверти. Шприц покрили малахітом, потім наклеїли працівники поліції скотч, а вже після цього скотч перенесли на половину аркуша паперу А4. Аркуш з відбитками поклали в конверт, та вони на ньому розписалися. Шприц запакували в непрозорий пакет. Вони підписували всі протоколи та ксерокопії грошей.
Також свідок ОСОБА_17 показав, що наступного дня після оперативної закупки він також був понятим на обшуку в тому ж під`їзді, де і була проведена закупка наркотиків. Обшук проводився приблизно о 15.00 год. При обшуку було десь шестеро людей. Піднялись на третій поверх, двері відчинила матір обвинуваченого, їй зачитали рішення суду. В кухонної кімнати знайшли пакет з білою речовиною, схожою на сіль; у туалеті, ванній, та зальній кімнаті, нічого не знайшли. Обшук робив безпосередньо чоловік. Все знімали на маленьку цифрову камеру, в яку б не помістився диск. В обшуку приймали участь всі, заходили до кімнат всі, враховуючи хазяйку та понятих. Ніхто нікуди не відлучався. Мати обвинуваченого сказала, що є кімната її сина, який наркозалежний та перебуває на спеціальній програмі. Зайшли в кімнату обвинуваченого, знайшли на шафі під програвачем грошові кошти купюрами 50, 50 та 20 грн., бутильок та шприці в кармані куртки. Щодо шприців, то жінка сказала, що нічого не знає, потім прийшов обвинувачений, з карману видав працівникам поліції ще один шприц з рідиною, який, як він вказав, знайшов для себе для особистого вживання. Інші шприци, які були знайдені в його кімнаті, це не його, і він не знає відкіля вони взялися. Гроші світили спеціальною лампою, вони та руки обвинуваченого світилися жовтим кольором. Все знайдене опечатувалось в окремі спеціальні пакети. Відбитки пальців знімав чоловік. Як зазначив понятий, він бачив, як все опечатувалось, брали відбитки пальців рук, як вони клеїлися на аркуш паперу.
Не суперечать наведеному і покази свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що будучи на автостанції в м. Тернівка, працівники поліції запропонували йому бути свідком при обшуку, на що він погодився. Обшук проводився восени 2017 року приблизно о 17.00 годині. Зазначив, що він раніше судимий, судимість погашена, раніше вживав наркотичні засоби внутрішньовенно, перебуває на программі ОСОБА_20 в диспансері. Працівників поліції та прокурора не знає, також зазначив, що був свідком по кримінальній справі щодо кабелів, але він не інформатор поліції. Точно назву вулиці, де проходив обшук, не пам`ятає. Двері квартири відкрила жінка, їй зачитали ухвалу про обшук, вона впустила, був ще один свідок та 4 робітника поліції, один з яких - жінка. В квартирі була тільки жінка, обвинувачений прийшов пізніше. У жінки питали про наркотики, вона сказала, що у сина в кімнаті можливо щось є. Жінка сказала, що її син вживає наркотики. В куртці в кімнаті сина знайшли шприці, приблизно 5-6 штук, звичайних шприців, в яких була рідина білого кольору, голки були, на кухні були таблетки та порошок, жінка сказала, що це ліки, щодо шприців вона нічого не пояснювала. Гроші знайшли на шафі, приблизно 100 грн., точно пам`ятає купюри номіналом 50 грн. та 20 грн. Гроші працівники поліції розклали, зачитали купюри та просвітили, на них була жовта фарба. В останній кімнаті знайшли баночки, в яких були голки та ковпачки. Потім прийшов обвинувачений, він добровільно дістав зі свого карману куртки, одягнутої на ньому, шприц з білою рідиною. Обвинуваченому посвітили руки і на них також були сліди жовтого кольору, потім працівники поліції почали знімати відбитки пальців рук, поклали все в пакет для доказів, при ньому запакували, він розписався на кожному конверті. Прокурор на обшуку був, при обшуку проводилася відео зйомка на камеру. Після, відеозапис він не передивлявся. Як пояснював обвинувачений, що грошові кошти це гроші, які належали його матері. Зі шприців зняли відбитки пальців рук та шприц запакували в пакет з синьою стрічною. Взагалі пояснив, що подробиць запакування, опечатування та підпису понятими не пам`ятає, але бачив, що відбитки пальців зі шприца знімали скотчем, потім клеїли на верхню частину аркушу паперу формату А4, а може і навпів цього формату. Всі відбитки пальців рук знімали в його присутності та присутності ще одного понятого.
Вищевикладені покази свідків підтверджують і пояснення залегендованої особи - свідка ОСОБА_10 про те, що йому зателефонували працівники поліції з м. Павлоград, запропонували бути закупним, на що він добровільно погодився. Через декілька днів він подзвонив ОСОБА_8 , який погодився продати йому наркотики. В день закупки у присутності понятих йому вручили гроші, купюрами 50, 50 та 20 грн., які перед цим обробили. Купюри працівники поліції переписали, провели його огляд, залишили йому лише мобільний телефон. Потім він пішов, поняті пішли за ним. ОСОБА_8 вийшов та біля свого під`їзду продав йому наркотики - шприц 10 куб, заповнений на 1 куб., а він передав йому ці грошові кошти. Після закупки він пішов назад до машини, де чекали його працівники поліції, поняті йшли за ним. Поклав шприц на багажник, сів в авто, його відключили від записуючого пристрою, почали знімати відбитки пальців рук, він розписався з понятими на конверті з відбитками пальців, потім шприц поклали до пакету, заклеїли, розписався в протоколі про покупку наркотиків. Куплений у ОСОБА_8 шприц з поля зору понятих не виходив. Покупка наркотиків була вранці десь з 08.00 до 09.00 годині у листопаді 2017 року. Через пару днів його знов запросили в поліцію, на фото він впізнав ОСОБА_8 . Погроз та примусу від поліції в його сторону не було, він погодився бути закупним добровільно. Він знав де живе ОСОБА_8 , поняті були два хлопця. Також зазначив, що ОСОБА_21 не знає, раніше не судимий та у працівників поліції був його номер телефону, а тому й запропонували бути закупним у справі з ОСОБА_8 , у якого він неодноразово придбавав раніше наркотичні засоби, так як раніше вживав наркотичні засоби.
Крім того, судом за клопотанням сторони захисту в якості свідка була допитана ОСОБА_22 , яка показала, що вона змінила прізвище з ОСОБА_23 на ОСОБА_24 , так як вийшла заміж. Працює в столовій на шахті «Павлоградська» з 03 серпня 2019 року, раніше притягалась до кримінальної відповідальності за ст. 309 КК України, але судимість погашена, у нарколога на обліку не перебуває. ОСОБА_8 знає, оскільки працювала раніше на автоматах в м. Тернівка. Пояснила, що взагалі не розуміє, з яких підстав її викликали до суду, та що вона може показати суду, оскільки в ніяких слідчих діях в справі щодо ОСОБА_8 вона не приймала участі, він їй наркотики не продавав, вона наркотики не придбавала.
Із матеріалів провадження істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні кримінальних правопорушень, у показаннях даних свідків не вбачається, а деякі розбіжності у зазначених показах свідчать про індивідуальне сприйняття кожною особою подій, учасником яких вони були, і не впливають на висновок суду по суті. Під час вивчення матеріалів кримінального провадження не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки, які були допитані судом під присягою, з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у зазначеному злочині. Тому колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції будь-яких порушень законодавства під час відправлення ним правосуддя у даному кримінальному провадженні. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, зокрема, показання свідків, висновки експертиз та інших письмових доказів, порівняно з оцінкою їх стороною захисту, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданих захисником та обвинуваченим апеляціях.
Також всі вищевикладені показання узгоджуються з іншими належними і допустимими доказами по справі, детально проаналізованими і вказаними у вироку, які містяться в матеріалах провадження, зокрема:
- витягами з ЄРДР від 18 жовтня 2017 року, відповідно до якого підставою внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України стала заява ОСОБА_25 , який повідомив, що ОСОБА_8 займається незаконним збутом психотропної речовини «метамфетамін» серед мешканців на території м. Павлоград та м. Тернівка (т. 2 а.с. 1, 70);
- дорученням старшого слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій (у порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 КПК України) від 01 листопада 2017 року, відповідно до якого в строк до 30 листопада 2017 року доручено працівникам Управління протидії наркозлочинності ГУнП в Дніпропетровській області: забезпечити оперативне супроводження кримінального провадження № 0002848 від 18 жовтня 2017 року, встановити та за добровільною згодою залучити до проведення оперативної закупки особу закупщика, отримати у визначеному порядку у відповідному органі ГУНП грошові кошти в сумі 120 грн. для проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини «метамфетамін» у громадянина ОСОБА_8 , забезпечити оперативне супроводження вказаного кримінального провадження під час проведення оперативної закупки та під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 15);
- рапортом старшого о/у УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 від 29 листопада 2017 року, з якого видно, що 29 листопада 2017 року під час оперативного супроводження кримінального провадження № 0002848 від 18 жовтня 2017 року по ч. 1 ст. 307 КК України, громадянином ОСОБА_10 біля буд. № 4 по бульвару Шахтарської слави в м. Тернівка, Дніпропетровської області, була проведена оперативна закупка психотропної речовини «метамфетамін» на суму 120 грн. у громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 16).
- постановою прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , затвердженою керівником Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_26 , про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчинення злочину у формі проведення оперативної закупки від 09 листопада 2017 року, яка була розсекречена та відкрита стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, у відповідності до якої для отримання доказів противоправної діяльності збуту на території м. Тернівка Дніпропетровської області психотропної речовини з метою отримання інформації, що стосується противоправної діяльності ОСОБА_8 постановлено провести контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки залежно від збуту психотропної речовини «метамфетамін» у кількості 1 мл на суму 120 грн. у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , із негласною слідчою (розшуковою) дією аудіо-відеоконтроль особи строком на 60 днів, починаючи з 09 листопада 2017 року; звернутися з клопотанням до слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-відеоконтроль особи; проведення контролю за вчиненням злочину доручити співробітникам 6-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Дніпропетровській області; контроль за вчинення злочину провести з використанням грошових коштів банкнотами НБУ; заборонено провокувати, підбурювати особу на вчинення злочину з метою її подальшого викриття, допомагаючи вчинити злочин, сприяти або впливати на її поведінку. При винесенні постанови враховані показання наступних свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 (т. 2 а.с. 54-57);
- ухвалою слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року, яка була розсекречена та відкрита стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії із втручанням у приватне спілкування: аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 , за місцем його мешкання та в інших місцях тимчасового перебування, залежно від місця збуту психотропних речовин на території м. Тернівка Дніпропетровської області, строком на 20 днів, з моменту отримання дозволу на проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії (т. 2 а.с. 68-69);
- дорученням прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про проведення НСРД аудіо, - відео контроль особи від 13 листопада 2017 року, яке було розсекречено та відкрито стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, у відповідності до якого доручено співробітникам 6-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Дніпропетровській області на виконання ухвали слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області № 13-4631м/2017 від 10 листопада 2017 року провести НСРД у вигляді аудіо, -відеоконтролю за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем його мешкання та інших місцях тимчасового перебування, залежно від місця збуту психотропної речовини на території м. Тернівка Дніпропетровської області, протягом 20 днів з моменту винесення ухвали слідчим суддею. Дане доручення за резолюцією начальника УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_30 надано «Григоренко» до виконання 17 листопада 2017 року (т. 2 а.с. 58-59);
- протоколом огляду покупця та грошових купюр від 29 листопада 2017 року з копіями грошових купюр, проведеного ст. о/у УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , за участю о/у УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_31 , у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , згідно якого в ході огляду встановлено, що ОСОБА_10 одягнутий у темно-коричневу куртку з капюшоном та особистих речей та сторонніх предметів у нього не виявлено та не вилучено. Після проведення огляду ОСОБА_10 були видані грошові купюри в сумі 120 грн. наступним номіналом: 50 гривень серії ПБ 4256850, 50 гривень серії ВЕ 2330587, 20 гривень серії СИ 7350950 (т. 2 а.с. 60-61, 62);
- протоколом оперативної закупки від 29 листопада 2017 року, проведеного ст. о/у УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , за участю о/у УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_31 , у присутності понятих ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , згідно якого ОСОБА_10 були видані грошові кошти в сумі 120 грн. для проведення оперативної закупки психотропної речовини «метамфетамін» у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він звірив номера грошових купюр з актом огляду покупця від 29 листопада 2017 року і поклав їх у лівий зовнішній карман куртки та з двома понятими направився до буд. АДРЕСА_2 . ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 , який стояв біля дверей першого під`їзду, дав гроші в сумі 120 грн., отримав шприц частково заповнений рідиною, поклав у зовнішню праву кишеню, після чого ОСОБА_10 та двоє понятих підійшли до місця складання протоколу. ОСОБА_10 видав шприц ємкістю 10 мл заповнений приблизно на 1/10 прозорою рідиною та пояснив, що це метамфетамін, який від придбав у ОСОБА_8 в ході проведення оперативної закупки. З даного шприцу знято 1 слід пальця, речовина опечатана у сейф пакет № 0070983 та вилучена. Зауваження та доповнення відсутні (т. 2 а.с. 63-64);
- протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо -, відео контроль особи від 30 листопада 2017 року, складеного о/у УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_32 на підставі ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо-, відео контроль особи від 03 листопада 2017 року, який було розсекречено та відкрито стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, у відповідності до якого, 29 листопада 2017 року ОСОБА_10 дав свою добровільну згоду на проведення оперативної закупки психотропної речовини «метамфетамін» у ОСОБА_8 . В ході огляду у ОСОБА_10 сторонніх предметів та грошових коштів при ньому не має. Після проведення огляду ОСОБА_10 в присутності понятих було видано грошові кошти в сумі 120 грн. купюрами наступним номіналом 50 гривень серії ПБ 4256850, 50 гривень серії ВЕ 2330587, 20 гривень серії СИ 7350950 для проведення оперативної закупки психотропної речовини «метамфетамін» у ОСОБА_8 , які він поклав у лівий зовнішній карман куртки, після чого з двома понятими направився до буд. № 4 бульвару Шахтарської слави в м. Тернівка. ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_8 , який стояв біля дверей першого під`їзду, передав гроші в сумі 120 грн., які йому видали працівники поліції і отримав від ОСОБА_8 шприц частково заповнений рідиною, який поклав у зовнішню праву кишеню. Після чого ОСОБА_10 та двоє понятих підійшли до місця складання протоколу, де ОСОБА_10 видав шприц ємкістю 10 мл заповнений на 1/10 прозорою рідиною та пояснив, що дана речовина є психотропною речовиною «метамфетамін», який від придбав у ОСОБА_8 в ході проведення оперативної закупки (т. 2 а.с. 65-66);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 листопада 2017 року, проведеного старшим слідчим СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 за участю двох понятих, відповідно до якого ОСОБА_10 впізнав особу під № 2, як чоловіка у якого 29 листопада 2017 року придбав психотропну речовину «метамфетамін» за 120 грн. в м. Тернівка під час проведення оперативної закупки. На фотознімку під № 2 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_10 та двоє понятих з протоколом ознайомлені, під підпис, заяв, зауважень та доповнень не надали (т. 2 а.с. 36-37);
- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_8 від 29 листопада 2017 року, на якому зафіксовано обставини, які за своїм змістом відповідають обставинам викладеним в протоколі про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 29 листопада 2017 року (т. 2 а.с. 67);
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30 листопада 2017 року, згідно якої визнано в якості речових доказів поліетиленовий пакет (файл) у опечатаному вигляді, в якому знаходяться грошові кошти в сумі 120 грн., які були вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , та відповідно до постанови від 30 листопада 2017 року, квитанції № 000547 від 01 грудня 2017 року, здані на зберігання до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області (т. 2 а.с. 49, 50, 51);
- ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 грудня 2017 року № 185/9113/17, якою накладено арешт на грошові кошти в сумі 120 грн., наступним номіналом: 50 гривень серії ПБ 4256850, 50 гривень серії ВЕ 2330587, 20 гривень серії СИ 7350950, з застосуванням заборони відчуження, розпорядження та користування, які були вилучені під час обшуку 30 листопада 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 52-53);
- ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року № 185/9113/17, згідно якої дозволено старшому слідчому СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 та прокурору Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 проведення обшуку кв. АДРЕСА_4 , яка на праві спільної часткової власності належить в тому числі і ОСОБА_8 з метою виявлення та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів (т. 2 а.с. 38-39);
- протоколом обшуку від 30 листопада 2017 року, проведеного на підставі ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року № 185/9113/17 старшим слідчим СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 , за участю спеціаліста ОСОБА_33 , прокурора ОСОБА_9 , начальника 6-го відділу УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_34 , о/у УПН ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_14 , у присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , з застосуванням відеозапису на відеокамеру, згідно якого місцем обшуку є кв. АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_35 , ОСОБА_8 та іншим особам. В ході обшуку були виявлені, зокрема, грошові кошти в сумі 120 грн., номіналом 50 грн., 50 грн., 20 грн., 4 сліди пальців рук, сліп-пакет з білою кристалічною речовиною, скляна пляшка з бордовою речовиною. Заяв, зауважень, доповнень до протоколу не надано (т. 2 а.с. 40-46);
- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме: в кв. АДРЕСА_4 , на якому зафіксовано обставини, які за своїм змістом відповідають обставинам викладеним в протоколі обшуку від 30 листопада 2017 року (т. 2 а.с. 47);
- висновком експерта № 1/8.6/4733 від 30 листопада 2017 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого, надана на експертизу 29 листопада 2017 року безбарвна рідина масою 0,8017 г, добровільно видана ОСОБА_10 , містить у своєму складі феніл ацетон (Р2Р), який відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю та метамфетамін, який відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Маса феніл ацетону (Р2Р) становить 0,0036 г, метамфетаміну 0,0136 г (т. 2 а.с. 21-24);
- висновком експерта № 20/4.6/769 від 14 грудня 2017 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого, слід пальця руки розмірами 19х21 мм, який вилучений 29 листопада 2017 року в ході проведення оперативної закупки у ОСОБА_8 придатний для ідентифікації за ним особи та залишений середнім пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 27-32);
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18 грудня 2017 року, згідно якої визнано в якості речового доказу відбиток пальця руки, вилучений з медичного шприцу 10 мл в захисному ковпачку заповненого рідиною, який закупник ОСОБА_10 придбав у ОСОБА_36 в ході проведення оперативної закупки та добровільно видав працівникам поліції (т. 2 а.с. 35);
- висновком експерта № 1/8.6/4752 від 28 грудня 2017 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого надані на експертизу 01 грудня 2017 року рідина кольору наближеного до «розовый беж 4.3-10/2» масою 0,7937 г, прозорі безбарвні рідини масами 1,5130 г, 1,5326 г, 1,8781 г, 0,9335 г, 1,9114 г, 1,0079 г, вилучені в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 (згідно постанови слідчого), містять психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін та феніл ацетон (Р2Р), який відноситься до прекурсорів, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю. Маса метамфематіну складає відповідно 0,0248 г, 0,0287 г, 0,0299 г, 0,0364 г, 0,0198 г, 0,0352 г, 0,0184 г, феніл ацетону (Р2Р) 0,0044 г, 0,0036 г, 0,0040 г, 0,0054 г, 0,0021 г, 0,0050 г, 0,0023 г. Рідина масою 0,3930 г (видана 29 листопада 2017 року ОСОБА_10 ) схожа з рідинами масами 1,5130 г, 1,5326 г, 1,8781 г, 0,9335 г, 1,9114 г, 1,0079 г (вилучені 30 листопада 2017 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: м. Тернівка, бульвар Шахтарської слави) за кольором, відтінком та консистенцією. Рідина масою 0,3930 г (видана 29 листопада 2017 року ОСОБА_10 ) схожа з рідиною 0,7937 г (вилучена 30 листопада 2017 року в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: м. Тернівка, бульвар Шахтарської слави) за консистенцією, але відрізняються за кольором та відтінком. Надати більш конкретну відповідь не є можливим, у зв`язку з недостатньою кількістю рідини масою 0,3930 г (т. 2 а.с. 100-106);
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 29 грудня 2017 року, згідно якої визнані в якості речових доказів речовина, яка містить психотропну речовину «метамфетамін» загальною масою 5,8413 г та речовина білого та світло вишневого кольору, які не є наркотичними засобами 4,9781 г та 0,4355 г відповідно (т. 2 а.с. 107-108);
- витягом ЄРДР від 30 листопада 2017 року, відповідно до якого підставою внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України стали матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, на підставі яких було виявлено та вилучено шість медичних шприців об`ємом по 2 мл, частково заповнені прозорими рідинами за місцем мешкання ОСОБА_8 в ході обшуку та один шприц об`ємом 5 мл, частково заповнений мутною жовтуватою рідиною в ході особистого обшуку ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 80);
- висновком експерта № 20/4.6/746 від 08 грудня 2017 року з ілюстративною таблицею, відповідно до якого чотири сліди пальців рук розмірами 21х12 мм, 15х12 мм, 17х10 мм, 20х12 мм, які вилучені в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 придатні для ідентифікації за ними особи. Сліди пальців рук розмірами 21х12 мм та 20х12 мм залишені вказівним пальцем лівої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , сліди пальців рук розмірами 15х12 мм, 17х10 мм залишені, відповідно, безіменним та середнім пальцями правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 2 а.с. 86-93);
- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 18 грудня 2017 року, згідно якої визнані в якості речових доказів відбитки пальців руки, вилучені з шприців з прозорими рідинами, виявлених в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а.с. 96).
Отже, апеляційний суд вважає, що зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву у своїй належності та допустимості у колегії суддів не викликають.
Оцінюючи всі зібрані докази по даному кримінальному провадженню в їх сукупності в результаті повного, всебічного і об`єктивного їх розгляду в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції цілком законно, обґрунтовано та вмотивовано встановлено винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, а тому, з огляду на вищевикладене, не можна погодитися з доводами в апеляційній скарзі захисника про те, що по справі була допущена певна фальсифікація матеріалів щодо обвинуваченого органами досудового розслідування, яка вплинула на правильність вирішення справи в цій частині обвинувачення, оскільки суд послався у своєму рішенні на докази, які не викликали у колегії суддів сумніви з точки зору їх отримання у відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону. А невизнання обвинуваченим вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, та його показання в частині непричетності до інкримінованого злочину колегія суддів вважає необґрунтованими та погоджується з судом першої інстанції, який критично віднісся до відповідних свідчень обвинуваченої та цілком правильно визнав їх такими, що не підтверджуються, а взагалі спростовуються іншими доказами по кримінальному провадженню. Суд апеляційної інстанції також вважає це певною лінією захисту з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення.
Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисту, співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з показами свідків та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_8 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України.
В даному випадку колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови у визнанні недопустимим доказом протоколу обшуку від 30 листопада 2017 року на квартирі ОСОБА_8 та всіх похідних від нього доказів та вважає, що суд належним чином спростував доводи захисника в цій частині, зазначивши, що обшук проведений на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2017 року. Згідно умов ухвали слідчого судді дозвіл на проведення обшуку надано слідчому ОСОБА_12 та прокурору ОСОБА_9 . З протоколу обшуку від 30 листопада 2017 року видно, що протокол складений слідчим ОСОБА_12 власноручно під час проведення обшуку, за участю інших осіб: прокурора ОСОБА_9 , начальника 6-го відділу УПН ГУНП ОСОБА_34 , старшого о/у УПН ГУНП ОСОБА_14 , спеціаліста ОСОБА_33 , протокол підписаний всіма вищезазначеними особами. Також на відеозаписі обшуку видно, що обшук проводився саме тими особами, яким слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку, а саме: слідчим ОСОБА_12 та прокурором ОСОБА_9 , в присутності та за допомогою, згідно письмового доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих (розшукових) дій від 01 листопада 2017 року, залучених слідчим інших осіб. Заяв та зауважень не було.
Відеозаписом обшуку квартири, який відбувся 30 листопада 2017 року за місцем мешкання ОСОБА_8 , підтверджено, що в обшуку приймали участь всі зазначені у протоколі обшуку особи, в протоколі зазначено, що ця процесуальна дія фіксувалась відеозаписом на відеокамеру спеціалістом ОСОБА_37 , протокол підписаний всіма учасниками обшуку, в тому числі й понятими. Допитані в якості свідків поняті ОСОБА_19 та ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердили, що в ході обшуку ніхто з їх поля зору не виходив, всі дії були проведені в їх присутності, обшук фіксувався за допомогою відеокамери. Сам обшук проводився по годинниковій стрілці. А те, що місце проведення обшуку на деякий час покинув співробітник поліції ОСОБА_14 , то в даному випадку слідчим та прокурором у відповідності до ч. 3 ст. 236 КПК України не заборонялось будь-якій особі залишати місце обшуку до його закінчення, а прокурором в судовому засіданні зазначено, що також і підтверджено відеозаписом, що співробітник поліції відлучався з квартири за дорученням слідчого з метою принести спеціальну лампу для просвітлення виявлених під час обшуку квартири грошових коштів та долонь рук обвинуваченого.
Особистий обшук ОСОБА_8 проводився у чіткій відповідності до ч. 5 ст. 236 КПК України та відповідні результати зафіксовані у протоколі обшуку від 30 листопада 2017 року, що також підтвердили в судовому засіданні і поняті. Ухвала про надання дозволу на обшук у відповідності до ч. 3 ст. 236 КПК України була пред`явлена та вручена володільцям житла, перед початком обшуку зачитана, що підтверджується підписами ОСОБА_8 та ОСОБА_38 у відповідній ухвалі (т. 2 а.с.39), що також видно на відеозаписі обшуку та підтверджено понятими у судовому засіданні.
До того ж, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, як зазначає в апеляції захисник, відсутність ідентифікаційних ознак та технічних характеристик технічних засобів фіксації, які застосовувалися при проведенні процесуальних дій обшуку у кримінальному провадженні, оскільки протокол обшуку дійсно складений у відповідності до ст. 104 КПК України, в ньому зазначено, що обшук фіксувався за допомогою технічних засобів на відеокамеру, всі дії та обставини проведення обшуку зафіксовані у записі, перед підписанням протоколу, його надано учасникам для ознайомлення, після чого він був підписаний без зауважень.
Доводам захисника відносно неналежного, на його погляд, виконання співробітниками поліції слідчої дії, а саме спосіб вилучення та пакування речових доказів чотирьох відбитків пальців рук, вилучених зі 6 шприців в ході обшуку, суд першої інстанції також надав оцінку, вказавши, що хоча і приймає їх до уваги, проте зазначена обставина не може ставити під сумнів наявність цих речових доказів на місці події, як і посиланням захисника на недопустимість проведених експертиз наркотичних засобів та дактилоскопічної експертизи, оскільки слідчий направляв на експертизи медичні шприці та відбитки пальців рук без визнання їх речовими доказами, оскільки прокурором доведено, що слідчий вже після того як впевнився, що ці докази є належними та мають значення для цього провадження, визнала ці докази речовими, до того ж чинне законодавство не містить обов`язку перед проведенням експертизи визнати вилучені відбитки пальців рук та/або наркотичних засобів (психотропних речовин) речовими доказами.
Безпідставними в даному випадку є і посилання захисника на те, що його підзахисний впізнав оперативного закупного та він є особою жіночої статі, а саме: ОСОБА_39 , оскільки цей свідок в судовому засіданні зазначила, будучи судом попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та приведена до присяги, що вона в жодних слідчих діях не була залучена. Залегендована ж особа свідок ОСОБА_10 також попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази і бувши приведеним до присяги, показав суду, що він добровільно надав згоду бути закупним у справі щодо закупки наркотиків у ОСОБА_8 та те, що він добровільно надав згоду на його огляд перед оперативною закупкою, а тому порушення як його особистих прав, так і прав обвинуваченого не відбулось.
Не знайшли свого підтвердження протягом судового розгляду і посилання захисту на упередженість та зацікавленість свідка ОСОБА_17 , який був залучений в якості понятого при огляді закупного від 29 листопада 2017 року, при проведенні оперативної закупки від 29 листопада 2017 року та під час обшуку квартири обвинуваченого ОСОБА_8 від 30 листопада 2017 року, оскільки ОСОБА_40 був допитаний в якості свідка в судовому засіданні та був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, та суду показав, що він не є заінтересованою особою та не заінтересований в результаті цього кримінального провадження, наразі не працює, працював за контрактом в Збройних Силах України, до кримінальної відповідальності не притягався, на спеціальних обліках не перебуває.
Доводи захисника з приводу порушення порядку проведення оперативної закупівлі психотропної речовини, колегія суддів вважає також необґрунтованими та безпідставними, оскільки органом досудового розслідування дану оперативну закупку проведено в передбаченому нормами кримінального процесуального законодавства України порядку, з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та Закону України «Про державну таємницю», а проведені під час досудового розслідування негласні слідчі дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки здійснені на підставі постанови прокурора ОСОБА_9 про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі проведення оперативної закупки від 09 листопада 2017 року та ухвали слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2017 року про надання дозволу на проведення негласної слідчої (розшукової) дії, перед їх проведенням у присутності понятих особі, яка має здійснити оперативному закупку, були вручені грошові кошти із зазначенням їх індивідуальних ознак, та технічні засоби фіксації негласної слідчої дії, а також було складено протокол оперативної закупки від 29.11.2017 року та протокол про проведення негласної слідчої (розшукової) дії -аудіо відео контроль особи від 30.11.2017 року, де зафіксовано факт вилучення у закупника ОСОБА_10 придбаної психотропної речовини та зазначено пояснення закупника щодо обставин його придбання. Отже, зазначені дії у повному обсязі відповідають вимогам ст.ст.104, 246, 252, 271 КПК України, вказані оперативні закупки проведені відповідно до вимог КПК України, а отримані докази є належними та допустимими.
Також в матеріалах кримінального провадження міститься письмове доручення слідчого від 01 листопада 2017 року (т. 2 а.с. 15), яким останній доручає працівникам Управління протидії наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області забезпечити оперативне супроводження кримінального провадження у відношенні ОСОБА_8 . Постановою прокурора ОСОБА_9 про проведення негласної слідчої дії (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у формі проведення оперативної закупки від 09 листопада 2017 року, прокурор доручає проведення контролю за вчинення злочину співробітникам 6-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Дніпропетровській області (т. 2 а.с.57). З доручення прокурора ОСОБА_9 від 13 листопада 2017 року убачається, що співробітникам 6-го міжрайонного відділу УПН ГУНП в Дніпропетровській області доручено виконання ухвали слідчого судді Апеляційного суду Дніпропетрвоської області від 10 листопада 2017 року провести НСРД у вигляді аудіо-, відеоконтролю за гр. ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 59). А в постанові прокурора від 13 листопада 2017 року міститься резолюція до виконання саме « ОСОБА_41 », а тому посилання апелянта, що оперативна закупка проводилась особами без відповідних повноважень, спростовуються матеріалами кримінального провадження, про що досить слушно зауважив су першої інстанції.
Крім того, стороною захисту як в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі вказувалося про, що злочин, інкримінований ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 307 КК України, є провокацією вчинення злочину зі сторони працівників поліції та самого закупника, на що колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Одним із видів негласних слідчих (розшукових) дій згідно зі ст. 271 КПК України є контроль за вчиненням злочину, який може проводитись у формі контрольованої та оперативної закупки. Разом із тим, для використання результатів указаних дій як доказів має бути дотримано визначеної процесуальним законом процедури.
За змістом статей 246, 271 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії можуть проводитись, якщо наявні достатні підстави вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, а також якщо відомості про злочини та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. При цьому згідно з ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення заходів із контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, якого вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв. Здобуті в такий спосіб речі та документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Зазначені положення процесуального закону узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях розробив ряд критеріїв для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів - змістовний та процесуальний критерії.
При цьому під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.
Для визначення провокації злочину ЄСПЛ встановив, зокрема, такі критерії: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупівлі, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.
Отже, згідно з практикою ЄСПЛ застосування особливих методів ведення слідства - зокрема, агентурних методів - саме по собі не може порушувати право особи на справедливий суд. Ризик провокації з боку працівників правоохоронних органів, викликаний указаними методами, означає, що їх використання повинно бути суворо регламентованим. Для застосування цих методів у правоохоронних органів мають бути докази на підтвердження аргументу про схильність особи до вчинення злочину.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_8 встановлено, що за обставин, встановлених судом першої інстанції, органи досудового розслідування діяли у пасивний спосіб і не підбурювали обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, такі дії не призвели до підбурювання, через призму прецедентної практики ЄСПЛ стосовно п. 1 ст. 6 Конвенції.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що в основу обвинувального вироку суд першої інстанції поклав докази, які узгоджуються між собою та повною мірою вказують на винуватість ОСОБА_8 , а перевіркою матеріалів провадження встановлено, що фактів, які б свідчили про підбурювання останнього до вчинення інкримінованих йому злочинів, не виявлено, а отже, за обставин, встановлених судом, доводи сторони захисту про провокацію злочину з боку правоохоронних органів не знайшли свого підтвердження. Місцевий же суд з цього приводу досить слушно резюмував, що звернення залегендованої особи з пропозицією придбати психотропні речовини в даному випадку не було обов`язковою умовою для злочинної діяльності обвинуваченого, оскільки навіть без залегендованої особи, яка обрала собі псевдонім « ОСОБА_10 », ОСОБА_8 вчинив би цей злочин. Такий висновок суду є достатньо мотивованим й ґрунтується на даних, які було належним чином перевірено в судовому засіданні та змістовно наведено у вироку, в тому числі, на результатах перевірки доводів сторони захисту про те, що з боку органів досудового розслідування мала місце провокація (підбурювання) ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення.
Отже, доводи сторони захисту щодо наявної провокації з боку працівників поліції не приймаються до уваги, оскільки будь-яких дій, передбачених ч. 3 ст. 271 КПК України, що свідчили б про підбурювання обвинуваченого на вчинення злочину з метою його викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на його поведінку насильством, погрозами, шантажем, - судом не встановлено, а тому немає й підстав вважати, що ОСОБА_8 безпідставно засуджено за ч.1 ст. 307 КК України.
Разом з цим, апеляційний суд цілком погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин, вчиненому повторно, через недоведеність стороною обвинувачення кваліфікуючих ознак «мета збуту» та «повторність», незаконного придбання та зберігання психотропних речовин масами 0,0248 г, (яка вилучена при особистому обшуку у ОСОБА_8 ) та 0,0287 г, 0,0299 г, 0,0364 г, 0,0198 г, 0,0352 г, 0,0184 г, вилучені 30 листопада 2017 року в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 . та перекваліфікацію дій останнього на ч.2 ст.309 КК України, враховуючи наступне.
Як убачається з вироку, суд належним чином перевірив обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за даною статтею та дав відповідну оцінку доказам по даному кримінальному провадженню у цій частині. Дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження, допитавши обвинуваченого та свідків по справі, суд дійшов вірного висновку про те, що в ході судового провадження обвинувачений давав незмінні пояснення, зазначаючи, що дійсно під час проведення обшуку за місцем його проживання було виявлено та вилучено при ньому психотропну речовину, яку він напередодні придбав та зберігав при собі виключно для власного вживання. Такі ж самі пояснення обвинувачений давав в ході проведення самого обшуку, при вилученні шприца, який він зберігав при собі, що чітко видно та чутно з відеозапису обшуку. Про наркозалежність обвинуваченого ОСОБА_8 вказувала також під час обшуку його матір, про що також підтвердили поняті ОСОБА_17 та ОСОБА_19 . Обвинувачений вказує, що він багато років є наркозалежною особою, вживав наркотичні та психотропні речовини, проходив курс лікування від наркозалежності. Згідно довідки КЗ «Тернівська центральна міська лікарня» ДОР, від 18 грудня 2017 року перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога з 2002 року, з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, ремісія (т. 2 а.с. 13). Як вказує обвинувачений, на даний час перебуває на замісній терапії, яка дає позитивні результати.
Колегія суддів цілком погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виявлені та вилучені під час обшуку квартири обвинуваченого психотропні речовини у кількості: 6 двух кубових шприців, які виявлені у кімнаті ОСОБА_8 та 1 п`яти кубовий шприц при ньому, які були частково заповнені психотропною речовиною «матемфетамін», враховуючи, що на час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 був наркозалежною особою, за кількістю та розфасовкою не дають підстави вважати, що дані психотропні речовини ОСОБА_8 придбав та зберігав з метою збуту.
Таким чином, під час апеляційного розгляду колегією суддів було встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 було вчинено саме за таких обставин, які встановлено судом першої інстанції під час судового розгляду даного кримінального провадження, а отже дії ОСОБА_8 судом першої інстанції були вірно кваліфіковані за ч.2 ст..309 КК України як незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.
Що ж стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші обставини, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.
З огляду на матеріали кримінального провадження, суд при призначенні покарання обвинуваченому в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, але має погашені судимості, та вважається в силу ст. 89 КК України не судимий,, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади викликані вживанням опіоїдів, синдром залежності, ремісія, з 27 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2016 року перебував на програмі замісної підтримувальної терапії, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, проживає з матір`ю похилою віку, 1940 року народження, громадський порядок не порушує, має хронічні захворювання, а також те, що збут психотропної речовини здійснювався під контролем правоохоронних органів, і від даного злочину тяжких наслідків не настало, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність хронічних захворювань і проживання з матір`ю похилого віку, за якою обвинувачений доглядає, які визнав обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за відсутності підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України в межах санкцій ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про те, що наведені судом обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та даних судового розгляду справи, та вважає, що при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не порушив загальних засад призначення покарання, передбачених Кримінальним кодексом України, дотримався принципу індивідуалізації покарання, врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані по особу ОСОБА_8 , та призначив покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, а тому апеляційні доводи як прокурора в частині необхідності призначення ОСОБА_8 більш суворого покарання, так і обвинуваченого стосовно можливості призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Так як вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження слідчими органами та судом обставин справи, немає й підстав вважати, що у справі допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, суттєва неповнота досудового або судового слідства, та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які б викликали необхідність скасування вироку в частині засудження ОСОБА_8 за ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 309 КК України з подальшим закриттям кримінального провадження, на що є посилання в апеляційній скарзі захисника.
Таким чином, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а подані апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4