КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 року відмовлено у задоволені клопотання в.о. начальника ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі засудженого ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки своєю поведінкою він довів своє виправлення, працевлаштований на виробництві, позитивно характеризується, має 6 заохочень.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відмовляючи у задоволені клопотання начальника в.о. ДУ «Білоцерківська виправна колонія №35» про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_6 , місцевий суд обґрунтовано зазначив про відсутність даних, які б беззаперечно вказували, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим, звільнившись з місць позбавлення волі через незначний час знову вчиняв нові умисні злочини, а тому не довів свого виправлення.

Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили або могли б перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, підстави для скасування або зміни ухвали відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28.05.2020 року без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3