612/896/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в:
26 травня 2018 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебувала в приймальному відділенні КП «Близнюківська ЦРЛ», що розташована за адресою: Харківська область, смт Близнюки, вул. Калинова, 3, з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Після відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи наміри на хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок, не реагуючи на зауваження медичних працівників та працівників поліції, з мотивів явної неповаги до суспільства, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання поведінки в побуті, з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, діючи умисно, з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки і моралі, прагнучи протиставити себе суспільству, почала голосно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу медичних працівників та працівників поліції. На зауваження останніх не реагувала, ображала їх нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, штовхала працівників поліції та, вчиняючи активний опір, намагалась ударити їх ногами. Продовжувала свої хуліганські дії протягом тривалого часу, чим перешкоджала нормальній роботі лікарні та порушила внутрішній розпорядок у терапевтичному та неврологічному стаціонарних відділеннях лікарні, що супроводжувалось порушенням спокою стаціонарних хворих. На законні вимоги працівників поліції щодо припинення хуліганських дій ОСОБА_4 не реагувала. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи активний опір, схопила інспектора ГРПП Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , який перебував у форменому одязі працівника Національної поліції України з нагрудним знаком, та намагався припинити протиправні дії ОСОБА_4 , за ліву руку і вкусила його, спричинивши, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 140-ЛЗ/18, тілесні ушкодження у вигляді двох лінійно-смугастих саден на розгинальній поверхні правого передпліччя у верхній третині, які утворилися від дії тупо загострених предметів, якими могли бути нігті людини, смугастого садна у вигляді овалу на тильній поверхні лівої кисті в ділянці проекції 1-ої п`ясної кістки, яке утворилося від тупих твердих предметів з різко обмеженою травмуючою поверхнею, якими могли бути зуби людини, садно на передній поверхні лівої гомілки в верхній третині, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень Наказу № 6 МОЗ України від 17.01 1995р.).
Крім того, після неодноразових зауважень та попереджень про можливість застосування фізичної сили та спеціальних засобів працівники ГРПП Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області застосували до ОСОБА_4 спеціальний засіб - кайданки, при цьому остання продовжувала чинити активний опір, а саме: впиралася, штовхалася та ногами намагалась завдати удари працівникам поліції.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 13 листопада 2018 року, ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_9 і після державної реєстрації шлюбу її прізвище значиться « ОСОБА_10 ».
На даний час нею отриманий паспорт громадянина України № НОМЕР_2 від 20.12.2018 на прізвище « ОСОБА_10 ».
В допиту у судовому засіданні ОСОБА_4 відмовилась відповідно до ст.. 63 Конституції України. При цьому, вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, погодилася із кваліфікацією вчиненого нею діяння, не оспорювала встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких їй пред`явлено обвинувачення.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд даної справи без його участі, в якій він вказує, що йому було роз`яснено порядок ч. 3 ст. 349 КПК України, його позиція добровільна, а також роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, при вирішенні покарання покладається на розсуд суду.
Прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 , в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.
Вина обвинуваченої у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, пов`язаного з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнається судом обставиною, яка пом`якшує її покарання.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до нетяжких злочинів.
Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно, не працює, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину.
Згідно висновку досудової доповіді Близнюківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 є середньою, загальний рівень небезпеки для суспільства середній.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання, а також висновок органу пробації.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 296 КК України.
При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, згідно яких вона має постійне місце проживання, формально позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність судимостей, наявність обставини, що пом`якшує покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України
На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.
Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1