Справа № 305/97/18
Номер провадження 1-кс/305/334/20
УХВАЛА

06.11.20 Рахівський районний суд Закарпатської області:

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря с/з ОСОБА_2

заявника (потерпілого у кримінальному провадженні) ОСОБА_3

представника заявника адвоката ОСОБА_4

судді ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України та ОСОБА_7 за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області під головуванням судді ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження №0001052 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1, ст.296 ч.4 КК України.

18.03.2020 ОСОБА_3 , через канцелярію суду (Вх.1792/2020) подав заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_5 .

Відвід мотивує тим, що у провадженні судді Рахівського районного суду ОСОБА_5 перебуває на розгляді кримінальна справа № 305/97/18 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.263 ч.1, ст.296 ч.4 КК України, у якій він є потерпілим. Крім цього, у провадженні судді ОСОБА_5 перебувала кримінальна справа № 305/136/19 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. У кримінальному провадженні №305/136/19 раніше вже неодноразово заявлені клопотання про відвід головуючому судді ОСОБА_5 , внаслідок розгляду яких останнього відведено від кримінального провадження та передано справу іншому судді, на даний час справу розглянуто по суті. З тих самих підстав щодо головуючого судді ОСОБА_5 06.09.2019 було подано аналогічну заяву про відвід, в якій вказувалося, що він має підстави вважати суддю ОСОБА_5 таким, що є неупередженим при розгляді кримінального провадження, у якому він є потерпілим через особисті неприязні стосунки між його рідним дядьком ОСОБА_8 та суддею ОСОБА_5 . Крім того, ним було вказано на вчинення суддею ОСОБА_5 грубого порушення вимог КПК України при провадженні справи №305/136/19. З цього приводу він звертався у Вищу раду правосуддя та в ТУ ДБР у Львівській області про притягнення останнього до встановленої законом відповідальності. Заява про відвід у даному кримінальному провадженні була залишена без задоволення. На даний час йому стало відомо, що суддя ОСОБА_5 звернувся до Рахівського ВП ГУНП в Закарпатській області із заявою у порядку ст.214 КПК України, що він та його адвокат ОСОБА_4 вчинили нібито злочин, передбачений ст.376 КК України втручання у діяльність судових органів, який полягає у тому, що вони оскаржили дії судді, у якого перебувала справа. Проте, він не вважає, що ним або його адвокатом вчинено будь-яке втручання у діяльність судових органів, однак поліцією розпочато перевірку у порядку, визначному законом. Таким чином, склалася ситуація, коли головуючий суддя у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_3 бере участь, як потерпілий, одночасно є заявником щодо нібито вчиненого ним іншого злочину. Таку ситуацію ОСОБА_3 вважає неприпустимою, оскільки вона дає підстави сумніватися у неупередженості судді відносно нього при розгляді справи по суті, що може стати причиною порушення його прав та інтересів як потерпілого від вчиненого стосовно нього злочину. У зв`язку з наведеним, просив задовольнити його заяву та відвести суддю ОСОБА_5 від розгляду справи №305/97/18.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 зазначив, що є всі підстави для задоволення заяви про відвід. Зокрема, пояснив, що суддю ОСОБА_5 визнано потерпілим у справі відносно ОСОБА_3 , розпочатій за заявою судді. Окрім цього існують інші підстави для задоволення заяви про відвід, а саме, заява про відвід була передана суддею ОСОБА_5 для розгляду лише після звернення потерпілого ОСОБА_3 з відповідною скаргою у Вищу раду правосуддя. Окрім цього, у судовому засіданні у справі №305/97/18 суддя ОСОБА_5 заявив, що даний відвід заявлено повторно, тому він не підлягає направленню для визначення судді і буде розглянутий ним самим, оскільки не підлягає до задоволення, що не відповідає дійсності так як на час подання першої заяви про відвід, підстави для відводу, зазначені у другій заяві ще не існували.

Потерпілий ОСОБА_3 підтримав свого представника та просив задовольнити заяву про відвід.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення заяви про відвід, оскільки вважає таку безпідставною та необґрунтованою. Зокрема зазначив, що заява про відвід подана після початку судового розгляду, а тому заява не відповідає вимогам ст.80 КПК України. Окрім цього, ОСОБА_3 вже звертався з такою заявою про відвід судді ОСОБА_5 . З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Суддя ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що заявлений відвід є повторним відводом. Обставини на які посилається заявник та його адвокат не відповідають дійсності. Вказав також, що його заява у поліцію була подана за 5 місяців до заявленого відводу. У жовтні 2019 року, суддею ОСОБА_9 відмовлено у задоволенні заяви про відвід, однак незважаючи на це подано нову заяву про відвід. Щодо строків розгляду такої заяви, повідомляє, що з березня 2020 року у справі не відбулось жодного повноцінного судового засідання, в якому були б всі учасники, тому він, як головуючий по справі, не міг вирішити питання про відвід. Яким чином відбувся розподіл заяви про відвід йому невідомо, і чому ця заява знаходиться у провадженні судді ОСОБА_1 не розуміє. Також зазначив, що він не визнаний потерпілим у справі за своєю заявою. Зазначає, що ці відводи є навмисним тиском на суд.

Заслухавши пояснення учасників та дослідивши викладені у заяві про відвід доводи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно зі ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу апробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Разом з тим, заявлений потерпілим ОСОБА_3 відвід головуючому судді ОСОБА_5 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України. В заяві про відвід судді акцентується увага на тому, що оскільки за заявою судді ОСОБА_5 органом досудового розслідування розпочато досудове розслідування за ст.376 КК України, тому у ОСОБА_3 наявні сумніви у його неупередженості.

Однак, на переконання суду, здійснення органом досудового розслідування слідства за заявою судді не свідчить про те, що такий суддя є упередженим. При цьому сам факт звернення будь-якої особи до органу досудового розслідування, з огляду на імперативність приписів ст.214 КПК України, ще не свідчить про наявність у діях особи ознак складу злочину.

Окрім цього, звернення учасника судового процесу до Вищої ради правосуддя щодо судді, який розглядає справу не є підставою для відводу.

Таким чином, під час розгляду заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід, судом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості судді ОСОБА_5 та свідчили б про його особисту зацікавленість в розгляді справи. Обставини, які б підтвердили надання суддею переваг в реалізації принципу змагальності сторін будь-кому з учасників процесу, також відсутні.

На переконання суду, наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст.75 КПК України виключають участь судді в кримінальному провадженні, а є лише суб`єктивними переконаннями потерпілого і не підтверджені належними доказами.

Так, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами. Доводи, викладені у заяві про відвід щодо можливого необ`єктивного розгляду справи суддею є тільки припущеннями заявника, інші доводи жодним належним та допустимим доказом не підтверджені.

Щодо позиції судді ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність залишити заяву про відвід без розгляду, оскільки відвід заявлений повторно, що є зловживанням права на відвід, суд зазначає наступне.

17.03.2020, реєстрація у канцелярії суду Вх.1792/2020, ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду справи №305/97/18 про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2020 заяву про відвід передано судді ОСОБА_1 .

Разом із заявою про відвід, протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями судді ОСОБА_1 подано доповідну записку секретаря Рахівського районного суду ОСОБА_10 , з якої слідує, що 06.10.2020, о 14 год. 50 хв. секретарем судового засідання Рахівського районного суду ОСОБА_11 , за усною вказівкою головуючого у справі в канцелярію суду було передано заяву про відвід судді ОСОБА_5 по справі №305/97/18, яка була зареєстрована 17.03.2020 за вх.№1792/2020-вх, для подальшої реєстрації в обліково-статистичну картку.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, у суду відсутні підстави вважати, що заявлений відвід містить ознаки зловживання правом на відвід.

Окрім наведеного, з аналізу приписів ч.4 ст.81 КПК України, саме суду, який здійснює провадження, а не судді (суду), який вирішує відвід, належить право залишити повторну заяву про відвід без розгляду.

Враховуючи, що обставин, за наявності яких суддя підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви не встановлено і заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді, а аналіз доводів заяви про відвід судді ОСОБА_5 свідчить про те, що дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях потерпілого ОСОБА_3 та не містить підстав для відводу, така заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.4 ст.296 КК України та ОСОБА_7 за ч.1 ст.263, ч.4 ст.296 КК України (справа №305/97/18, провадження № 1-кп/305/61/20) відмовити.
Ухвала остаточна і окремому оскарженню не підлягає.
Повний зміст ухвали проголошено 06 листопада 2020 року, о 14 годині 30 хвилин.

Головуюча: ОСОБА_1